ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 р.	Справа № 440/5946/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Курило Л.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2021, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 27.09.21 року по справі № 440/5946/21
          за позовом          Приватного підприємства "НАФТАБУДСЕРВІС"  
          до          Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області                  
          про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Нафтабудсервіс" (далі - позивач, ПП "Нафтабудсервіс") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі - відповідач), у якому просило суд:  
- визнати протиправним та скасувати пункт 7 рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.05.2021 року "Про надання відмови в наданні згоди на поділ та об`єднання земельних ділянок";
- зобов`язати Кременчуцьку міську раду Кременчуцького району Полтавської області надати згоду на поділ земельної ділянки площею 2051 кв.м кадастровий номер: 5310436100:02:003:0275 по вул. Героїв Крут, 2А в м. Кременчуці, на 23 земельні ділянки: №1 площею 69 кв.м; №2 площею 56 кв.м; №3 площею 56 кв.м; №4 площею 56 кв.м; №5 площею 56 кв.м; №6 площею 56 кв.м; №7 площею 56 кв.м; №8 площею 56 кв.м; №9 площею 56 кв.м; №10 площею 55 кв.м; №11 площею 69 кв.м; №12 площею 70 кв.м; №13 площею 56 кв.м; №14 площею 56 кв.м; №15 площею 56 кв.м; №16 площею 56 кв.м; №17 площею 56 кв.м; №18 площею 56 кв.м; №19 площею 56 кв.м; №20 площею 56 кв.м; №21 площею 56 кв.м; №22 площею 70 кв.м; №23 площею 765 кв.м.
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у наданні дозволу на поділ земельної ділянки з кадастровим номером 5310436100:02:003:0275 .
Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним позивач звернувся до суду з цим позовом.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано пункт 7 рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.05.2021 року "Про надання відмови в наданні згоди на поділ та об`єднання земельних ділянок" .
Зобов`язано Кременчуцьку міську раду Кременчуцького району Полтавської області повторно розглянути заяву Приватного підприємства "Нафтабудсервіс" про надання згоди на поділ земельної ділянки площею 2051 кв.м кадастровий номер 5310436100:02:003:0275 по вул. Героїв Крут, 2А в м. Кременчуці - з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Приватному підприємству "Нафтабудсервіс".
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем, оскільки Управлінням містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надано обгрунтування щодо поділу земельної ділянки площею 2051 кв.м (кадастровий №5310436100:02:003:0275), для експлуатації та обслуговування автостоянки на 50 машиномісць шляхом поділу земельної ділянки з урахуванням проїзду загального користування до земельних ділянок №№1-22 по вул. Героїв Крут, 2-А, в м. Кременчуці Полтавської області», в якій не чітко визначено як буде використовуватися земельна ділянка №23. Координати, які представлені на графічних матеріалах 23 земельних ділянок, занесені до електронної бази УМА. Ці координати надані на земельні ділянки, що утворилися в результаті поділу без врахування тимчасових сервітутів. Земельна ділянка №23 за координатами складає 765 кв.м, а на графічному матеріалі проїзд загального користування в складі цієї ділянки накреслений площею 314 кв.м (тобто не виокремлюваний з площі 765 кв.м). Така ж ситуація складається з іншими 22 земельними ділянками. Тому для надання інформації про наявні містобудівні обмеження у використанні вказаної земельної ділянки для надання на її поділ для експлуатації та обслуговування автостоянки необхідно виокремити (або сформувати) території загального користування (сервітути) з наступною передачею до земель запасу міста та  з метою врахування прав власників нерухомого майна - індивідуальних гаражів, розміщених на спірній земельній ділянці, недоцільно формувати земельні ділянки під індивідуальними гаражами разом з сервітутом на право проходу, проїзду через них, оскільки включення земель загального користування унеможливлює використання власниками нерухомого майна права безоплатної приватизації земельної ділянки під належним їм на праві власності нерухомим майном та для проїзду до свого гаража кожному власнику потрібно укласти договір сервітуту з усіма іншими власниками. Тому позивачу рекомендовано розробити обгрунтування поділу земельної ділянки з виокремленням проїзду загального користування до земельних ділянок №№1-22 відповідно до діючих державних будівельних норм.
Також вказав, що 28.09.2021 року Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області прийнято рішення «Про дострокове розірвання договору оренди землі, укладеного з ПГІ «Нафтабудсервіс» в односторонньому порядку», яким достроково розірвано в односторонньому порядку договір оренди землі, зареєстрований  10.10.2013 з додатковою угодою, на підставі якого у користування ПП «Нафтабудсервіс» перебувала земельна ділянка площею 2051 кв.м (кадастровий №5310436100:02:003:0275) для експлуатації та обслуговування автостоянки на 50 машиномісць по АДРЕСА_1 . Враховуючи викладене у позивача відсутнє право на звернення щодо надання згоди на поділ спірної земельної ділянки.
Позивач своїм правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Згідно з ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної  скарги.
Відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ПП "Нафтабудсервіс" на праві оренди належала земельна ділянка комунальної власності площею 2051 кв.м, кадастровий №5310436100:02:003:0275, для експлуатації та обслуговування автостоянки на 50 машиномісць, що знаходиться по АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №213040854 від 18.06.2020 про реєстрацію іншого речового права №213040854 від 18.06.2020, відповідно до якого реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 178254453104, номер запису про інше речове право: 2832308 (а.с. 37).
Позивачем на земельній ділянці збудовано, введено в експлуатацію та 26.12.2015 за №12891203 зареєстровано право власності на гаражі боксового типу в кількості 22 шт. загальною площею 571,4 кв.м, та будівлю контрольно-пропускного пункту загальною площею 16,8 кв.м. Об`єктам нерухомого майна  присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності, на нерухоме майно, серія та номер: 51421247, виданий 05.01.2016, видавник: Кременчуцьке міське управління юстиції Полтавської області) (а.с. 30-33).                               
На підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу до фізичних осіб від позивача перейшло право власності на гаражі, розташовані на спірній земельній ділянці (а.с. 8-97).
10.07.2020 року позивач через Центр надання адміністративних послуг у місті Кременчуці звернувся до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з заявою №10-12/64217 для отримання рішення про надання згоди на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем.
Відповідно до пункту 1 рішення Кременчуцької міської ради від 03.09.2020 року "Про відмову в наданні згоди на поділ земельної ділянки в м. Кременчуці", позивачу відмовлено в наданні згоди на поділ земельної ділянки.
26.02.2021 року позивач через Департамент "Центру надання адміністративних послуг" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області повторно звернувся до відповідача з новою заявою №10-12/20797 для отримання рішення про надання згоди на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем. До заяви додав виправлені та передбачені цією адміністративною послугою документи, у тому числі обґрунтування поділу земельної ділянки з урахуванням проїзду загального користування до земельних ділянок №№1-22 та відповідно до діючих будівельних норм.
Листом Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №10-12/20797 від 05.04.2021 позивача повідомлено, що ПП "Нафтабудсервіс" необхідно здійснити поділ земельної ділянки з виокремленням території для земель загального користування з наступною передачею їх до земель запасу міста. Розгляд звернення призупинено до надання необхідних документів (а.с. 10).
12.04.2021 року ПП "Нафтабудсервіс" направило відповідь на лист №10-12/20797 від 05.04.2021 про те, що позивачем враховано всі зауваження, вказані у рішенні Кременчуцької міської ради Полтавської області "Про відмову в наданні згоди на поділ земельної ділянки в м. Кременчуці" від 03 вересня 2020 року і на графічних матеріалах Проектної пропозиції "Обґрунтування щодо поділу земельної ділянки площею 2051 кв.м (кадастровий №5310436100:02:003:0275), для експлуатації та обслуговування автостоянки на 50 машиномісць шляхом поділу земельної ділянки з урахуванням проїзду загального користування до земельних ділянок АДРЕСА_3 " доданих до заяви "Про надання Рішення про надання згоди на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем" №10-12/20797 від 26.02.2021 та було зазначено і нанесено межі проїзду загального користування.
Пунктом 7 рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області  від 25.05.2021 року "Про надання та відмову в наданні згоди на поділ та об`єднання земельних ділянок", позивачу вдруге відмовлено в наданні згоди на поділ земельної ділянки з кадастровим номером 5310436100:02:003:0275 у зв`язку з відсутністю окремого проїзду загального користування, необхідного для доступу до всіх об`єктів нерухомого майна, розміщеного в межах земельної ділянки площею 2051 кв. м., що в подальшому буде зараховано до земель запасу міста без накладення на нього обтяжень - прав проїзду на транспортному засобі по наявному шляху до земельних ділянок №№1-23 (а.с. 9).
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач на праві оренди користується земельною ділянкою кадастровий номер 5310436100:02:003:02755310436100:02:003:0275, відмова Кременчуцької міської ради у наданні  згоди на отримання дозволу на поділ земельної ділянки прямо порушує його права користувача земельною ділянкою. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Приписами ч.1 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Згідно з вимогами ч. 12 ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Частиною першою статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Спеціальним Законом, який визначає правові та організаційні основи діяльності сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпеченням сталого розвитку землекористування, є Закон України "Про землеустрій".
Серед видів технічної документації із землеустрою відповідно до пункту "й" статті 25 Закону України "Про землеустрій", значиться технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Законом України "Про землеустрій" передбачено, що замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.
Відповідно до вимог пункту "є" статті 56 цього Закону технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок повинна включати згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).
Частиною 1 статті 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Згідно з ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Відповідно до частини першої статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Частинами 2, 8, 9, 11 статті 93 ЗК України передбачено, що земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства не може бути меншим як 7 років.
Згідно з частинами першою та другою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
З аналізу вищевказаних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельного кодексу України, вбачається, що право розпорядження спірною земельною ділянкою, яка є об`єктом комунальної власності, належить до виключної компетенції відповідача.
Частинами першою та другою статті 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв)
Відповідно до частини п`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Згідно з частинами шостою, сьомою статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.
Формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.
За приписами частини дванадцятої статті 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується: у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу; у разі поділу, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, - заставодержателем; у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником.
Статтею 56 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: 
а) пояснювальну записку; 
б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; 
в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; 
г) матеріали польових геодезичних робіт; 
ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; 
д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; 
е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); 
є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).
Зміст наведених норм права свідчить про те, що поділ та об`єднання земельних ділянок за свою суттю фактично є формуванням нової чи нових земельних ділянок, що передбачає певну процедуру щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, його погодження та затвердження в порядку, встановленому ЗК України, який визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №640/4182/18.
Зважаючи на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що земельні ділянки, які бажає виділити з існуючої позивач, обґрунтовано мають бути виділені із вже сформованої земельної ділянки та їм мають бути присвоєні інші кадастрові номери, а тому звернення позивача ґрунтується на вимогах закону та спрямоване на досягнення результату у вигляді отримання дозволу на поділ земельної ділянки відповідно до існуючих прав щодо збудованих на цих земельних ділянках гаражів.
Посилання відповідача щодо відсутності порушення прав позивача колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки ПП "Нафтабудсервіс" на праві оренди є користувачем спірної земельної ділянки, а відмова Кременчуцької міської ради у наданні дозволу на поділ земельної ділянки з підстав, що не передбачені ЗК України, прямо порушує його права користувача.
Щодо доводів апелянта про припинення з 05.10.2021 року в односторонньому порядку договору оренди, на підставі якого у користування ПП «Нафтабудсервіс» перебувала спірна земельна ділянка площею 2051 кв.м,  колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на момент винесення рішення судом першої інстанції вказаний договір оренди земельної ділянки був чинним.  
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, з огляду на зазначені висновки колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), що є підставою для задоволення позовних вимог та визнання його рішення протиправним.
Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Обираючи спосіб захисту прав позивача суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що належним способом захисту та відновлення прав позивача, з урахуванням частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ПП "Нафтабудсервіс" про надання згоди на поділ земельної ділянки площею 2051 кв.м. кадастровий номер 5310436100:02:003:0275, з урахуванням висновків суду.
Враховуючи викладене  колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог ПП "Нафтабудсервіс" .
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обгрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Ураховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду цієї справи рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, тому відсутні підстави для перерозподілу судових витрат .
Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 по справі № 440/5946/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Курило	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц   	
Повний текст постанови складено  02.02.2023 року