Ухвала 
 
02 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 607/21703/21
провадження № 61-11873св22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Державна казначейська служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження відзив Державної казначейської служби на касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року,
ВСТАНОВИВ:
У  січні 2021 року  ОСОБА_1  звернувся з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області (далі - Головне управління ДКСУ у Тернопільській області), Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ) про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2022 року, яке залишено без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року, позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Майка М. Б., до ДКСУ, Головного управління ДКСУ у Тернопільській області про відшкодування моральної та майнової шкоди задоволено частково.
Стягнуто із Державного бюджету України шляхом безспірного списання ДКСУ з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн моральної шкоди.
Стягнуто із Державного бюджету України шляхом безспірного списання ДКСУ з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 46,24 грн - 3% річних за прострочення перерахування коштів та 30,00 грн інфляційних втрат, що в загальному становить 76,24 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Судові витрати по справі у відповідності до статті 141 ЦПК України компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року  скасувати, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2022 року змінити, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 607/21703/21; витребувано справу з суду першої інстанції.  
Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2022 року касаційну скаргу ДКСУ, яка підписана представником Качор В. В., на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року повернуто.
У січні 2023 року  справа № 607/21703/21 надійшла до Верховного Суду. 
У січні 2023 року ДКСУ  подало відзив на касаційну скаргу за підписом                 Качор В. В . 
До відзиву ДКСУ додана довіреність у порядку передоручення від 04 січня 2023 року, згідно якої  ОСОБА_3 на підставі довіреності від 12 жовтня 2021 року, виданої ДКСУ, уповноважив в порядку передоручення Качор В. В. представляти інтереси ДКСУ в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надані законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи). Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, доданої до касаційної скарги, представник Качор В. В. має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без окремого доручення керівника з правом посвідчення копій документів щодо повноважень, без права: відмови, зміни, відкликання, визнання позов, відмови від апеляційних, касаційних скарг, укладення мирової угоди).
Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).
Згідно частин першої, третьої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
В ухвалі  Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21) зазначено, що «з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».
Письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником (частина друга статті 183 ЦПК України).
Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частина четверта статті 183 ЦПК України).
До відзиву ДКСУ не додані докази повноважень Качор В. В.  діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), тому відзив повертається без розгляду. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Керуючись статтями  183, 260, 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відзив на касаційну скаргу  ОСОБА_1 ,  поданий Державною казначейською службою України, повернутибез розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                             І. О. Дундар
                                                                      Н. О. Антоненко
                                                                      М. М. Русинчук