УХВАЛА

16 березня 2023 року 
м. Київ
справа №520/10516/2020
адміністративне провадження №К/9901/41618/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів Жука А.В., Загороднюка А.Г.,
розглянувши клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження 
у справі №520/10516/2020 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, Регіональної профспілкової організації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, про поновлення на роботі,
УСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2021 року клопотання Міністерства юстиції України про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено, поновлено Міністерству юстиції України строк на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі №520/10516/2020, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на зазначені судові рішення.
28 грудня 2021 року до касаційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу Міністерства юстиції України, у якому, серед іншого, просить:
- закрити касаційне провадження К/9901/41618/21, відкрите за поданням втретє касаційної скарги від 10 листопада 2021 року Міністерством юстиції у зв`язку з неподанням Міністерством юстиції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, підстав для поновлення строку касаційного оскарження; користуванням Міністерством юстиції своїм правом на повторне звернення з касаційною скаргою два рази, подаючи касаційну скаргу три рази та наявності двох ухвал Верховного Суду про повернення скарги Міністерству юстиції від 23 вересня 2021 року та 02 листопада 2021 року (пункт 1 прохальної частини відзиву);
- притягнути до юридичної відповідальності Міністерство юстиції щодо зловживання своїм правом на подання касаційної скарги відповідно до статті 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), а саме користування своїм правом повторного звернення двічі (пункт 2 прохальної частини відзиву).
Так, позивачка переконує, що Міністерство юстиції користується своїм правом повторного звернення два рази, чим затягує процес та при чому в прохальній частині касаційної скарги просить суд поновити строки на касаційне оскарження, не подаючи окремого клопотання та взагалі, на думку заявника, не надає будь-якої мотивації щодо поновлення строків на подання касаційної скарги. 
Вважає, що касаційна скарга Міністерства юстиції від 10 листопада 2021 року є такою, що подана за межами строку оскарження та не підлягає розгляду, оскільки повторне право Міністерством юстиції вже реалізовано, результатом чого стало повернення Міністерству юстиції його скарги відповідно до ухвали суду від 02 листопада 2021 року.
Заперечень проти заявленого клопотання від учасників справи до Верховного Суду не надходило.
Вирішуючи указане клопотання, Суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо:
1) після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги;
2) після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;
3) після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося;
4) після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом;
5) після відкриття касаційного провадження на підставі  пункту 1  частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
Перелік підстав для повернення касаційної скарги є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Як уже зазначалось вище, ухвалою від 06 грудня 2021 року Верховний Суд поновив строк на касаційне оскарження судових рішень та відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції у цій справі.
Таким чином, оцінивши заявлені доводи Суд констатує, що клопотання ОСОБА_1 не містить підстав для закриття касаційного провадження, передбачених статтею 339 КАС України. 
Щодо вимоги позивачки притягнути до юридичної відповідальності Міністерство юстиції України щодо зловживання своїм правом на подання касаційної скарги відповідно до статті 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення Суд зазначає таке.
Стаття 185-3 КУпАП містить санкції, передбачені за:
- неповагу до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил; 
- ті самі діяння, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення; злісне ухилення експерта, перекладача від явки в суд; 
- невиконання поручителем зобов`язань, покладених судом під час провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства; 
- неповагу до Конституційного Суду України з боку учасників конституційного провадження, перекладача, свідка, спеціаліста, експерта, інших учасників конституційного провадження, залучених Конституційним Судом України до участі у справі, що виразилася у злісному ухиленні від явки на засідання, пленарне засідання Сенату, Великої палати Конституційного Суду України або в непідкоренні цих та інших осіб розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час таких засідань, а так само вчинення будь-яких дій, які свідчать про явну зневагу до Конституційного Суду України іншими присутніми на пленарному засіданні особами (крім суддів Конституційного Суду України).
Так, клопотання позивачки не містить посилань на вчинення Міністерством юстиції України дій, які б підпадали під кваліфікацію за статтею 185-3 КУпАП, а тому підстави для притягнення до юридичної відповідальності Міністерства юстиції України за зловживання своїм правом на подання касаційної скарги - відсутні. 
Керуючись статтями 248, 339, 340, 359 КАС України Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження №К/9901/41618/21 у справі №520/10516/2020 - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Ж.М. Мельник-Томенко
А.В. Жук
А.Г. Загороднюк
Суддя Верховного Суду