Ухвала
 
02 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 279/3536/20
провадження № 61-10509св22  
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , 
відповідачі: приватне акціонерне товариство «Коростенський завод МДФ», товариство з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» та касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» на постанову Житомирського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року в складі колегії суддів: Талько О. Б., Шевчук А. М., Коломієць О. С.,
 
Історія справи
Короткий зміст позову
 
У липні 2020 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , звернулася із позовом до приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» (далі - ПАТ «Коростенський завод МДФ»), товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» (далі - ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія») про припинення екологічно небезпечної діяльності підприємств та компенсації моральної шкоди.
 
Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 . Поряд з вказаним житловим будинком та садибою розташоване домогосподарство ОСОБА_3 , яка проживає по АДРЕСА_1 . Їх спільними сусідами є юридичні особи - ПАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», промислові потужності яких розташовані по АДРЕСА_2 .
 
Позивачка вказувала, що протягом тривалого часу відповідачами грубо порушується право її малолітнього сина на безпечне для життя і здоров`я довкілля, безпечні умови проживання, створюється ризик виникнення надзвичайно небезпечних захворювань. Робота цих підприємств супроводжується значним шумом, що робить неможливим повноцінний відпочинок й проживання у вказаному житловому будинку та перебування на подвір`ї. Окрім того, внаслідок роботи цих підприємств значно підвищується концентрація пилу та шкідливих хімічних сполук у повітрі. Таким чином, її малолітній син змушений дихати повітрям, наповненим викидами небезпечних забруднюючих речовин. Розташування цих підприємств в м. Коростені, яке віднесено до зони добровільного гарантованого відселення, не відповідає положенням статтям 16, 17 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення».
 
ОСОБА_1 вказувала, що у справі за позовом ОСОБА_3 , домогосподарство якої розташоване поруч з її житловим будинком, на одній лінії АДРЕСА_1 , суд встановив факт порушення відповідачами вимог екологічного законодавства та порушення ними права ОСОБА_3 на безпечне довкілля, безпечні і здорові умови проживання, а також факт завдання їй моральної шкоди. В межах цієї справи проведено судову інженерно-технічну експертизу. Під час експертних досліджень були здійснені виміри забруднюючих речовин на АДРЕСА_1. Таким чином, обставини, встановлені у цій справі, мають бути враховані судом при розгляді її позовних вимог. Постановою Житомирського апеляційного суду від 27.05.2020 по справі № 283/518/17 визнано беззаперечне порушення екологічного права ОСОБА_3 на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні і здорові умови проживання та нанесення моральної шкоди, завданої порушенням цього права. На думку позивача, ця справа є зразковою та стосується всіх мешканців міста Коростеня.
 
Позивач просила:
зобов`язати ПАТ «Коростенський завод МДФ» припинити підприємницьку діяльність та заборонити цьому підприємству здійснювати діяльність з виробництва фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону в межах та на території міста Коростеня Житомирської області як зони гарантованого добровільного відселення;
зобов`язати ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» припинити діяльність та заборонити цьому товариству здійснювати діяльність з лісопильного та стругального виробництва, виробництва дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів в межах та на території міста Коростеня Житомирської області як зони гарантованого добровільного відселення;
стягнути з ПАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» на свою користь по 100 000 грн компенсації моральної шкоди з кожного.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області в складі судді: Недашківської Л. А., від 24 травня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:
діяльність ПАТ «Коростенський завод МДФ», за основним видом КВЕД16.21 виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону, здійснюється на підставі: дозволу № 1810700000-61 Міністерства екології та природних ресурсів України від 26 грудня 2016 року на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 7 років з 26 грудня 2016 року по 26 грудня 2023 року; дозволу № 1810700000-61а Міністерства екології та природних ресурсів України від 11 квітня 2017 року на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 7 років з 11 квітня 2017 року по 11 квітня 2024 року; експертного звіту ДП Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «Ндіпроектреконструкція» № 149/14 щодо розгляду проектної документації по проекту (позитивний) «Будівництво відділення підготовки та зберігання смоли по АДРЕСА_3 на замовлення ПАТ «Коростенський завод МДФ» від 09 лютого 2015 року; висновку Міністерства екології та природних ресурсів України № 7-03/13-2647/10-17 від 28 лютого 2017 року за матеріалами оцінки впливу на навколишнє природне середовище «Будівництво відділення підготовки та зберігання смоли по АДРЕСА_3 за зверненням ПАТ «Коростенський завод МДФ», згідно якого визнано екологічну допустимість прийнятих у наданих матеріалах рішень та надано їм позитивну оцінку за умови дотримання вимог природоохоронного законодавства України;
діяльність ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», за видом КВЕД 16.10 лісопильне та стругальне виробництво; за видом КВЕД 16.23 виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, здійснюється на підставі: експертного звіту ДП Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» № 120/15 від 30 грудня 2015 року щодо розгляду проектної документації по проекту «Будівництво деревообробного комбінату по АДРЕСА_3 на замовлення ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», згідно якого виявлено помилки та зроблено ряд зауважень до проектної документації; дозволу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № ГУ115160191278 від 19 січня 2016 року щодо будівництва деревообробного комбінату по АДРЕСА_3 ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія»; сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії ІУ № 165170521474 від 21 лютого 2017 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта деревообробного комбінату по АДРЕСА_3 черга ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія»; сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії ІУ № 163171920848 від 11 липня 2017 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта деревообробного комбінату по АДРЕСА_3 ІІ черга ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія»; дозволу Житомирської обласної державної адміністрації № 1810700000-116а від 14 червня 2018 року на викиди ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 10 років з 26 квітня 2017 року по 26 квітня 2027 року;
наданими документами підтверджується здійснення відповідачами підприємницької діяльності у відповідності до вимог законодавства України та на підставі дозвільних документів. Вказані обставини встановлені постановою Житомирського апеляційного суду від 27 травня 2020 року;
державна екологічна інспекція України в Житомирській області листом № 2890/05-16 від 06 березня 017 року підтвердила неодноразові перевірки ПАТ «Коростенський завод МДФ» в 2012-2015 роках, під час яких виявлено ряд грубих порушень, зокрема: наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; несанкціонований скид забруднюючих речовин на територію підприємства без попередньої очистки; відхилення від норм, встановлених висновком державної екологічної експертизи; невідповідність роботи очисних споруд до робочого проекту; перевищення вмісту забруднюючих речовин у стічних водах, які скидалися на очисні споруди водоканалу. У 2012 році Державною екологічною інспекцією України в Житомирській області винесено рішення про тимчасову заборону діяльності ПАТ «Коростенський завод МДФ» до усунення порушень. У 2015 році грубі порушення усунуто, необхідні документи екологічного характеру отримано;
за період діяльності ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» мали місце порушення вимог природоохоронного законодавства. Результатами позапланової перевірки ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» в період з 22 червня 2017 року по 29 червня 2017 року Державною екологічною інспекцією в Житомирській області виявлено порушення, а саме: не надано паспорт на ГОУ на джерелах викидів, № 14-21, 26, інструкцію з експлуатації ГОУ, наказ про призначення осіб відповідальних за технічний стан ГОУ, журнали проведення поточних та планових ремонтів та обліку робочого часу ГОУ; не пронумеровано джерела викидів забруднюючих речовин; не надано документи щодо постановки на державний облік в галузі охорони атмосферного повітря; не ведеться облік відходів. У зв`язку з чим приписом Державної екологічної інспекції в Житомирській області № 38/5 від 04 липня 2017 року з метою усунення порушень природоохоронного законодавства ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» зобов`язано вчинити певні дії. Факт порушення ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» в 2017 році природоохоронного законодавства підтвердила Державна екологічна інспекція України листом № 2/4-11-3883 від 06 квітня 2017 року. Тому на час розгляду судом справи за позовом ОСОБА_3 мали місце порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря. Однак, на даний час вони усунені;
позивач просила припинити діяльність товариств та заборонити здійснювати підприємницьку діяльність. Позивач як на підставу своїх доказів посилається на висновок експертів за результатами проведення комісійної інженерно-екологічної експертизи від 12 липня 2019 року за № 5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 діяльність відповідачів як разом так і окремо призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами. Будівництво в зоні добровільного гарантованого відселення та в межах міста ПАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» не відповідає положенням статей 16, 17 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте вказаний висновок експертизи був проведений в іншому цивільному провадженні при розгляді справи за аналогічним позовом ОСОБА_3 до відповідачів, станом на час проведення експертизи; при проведенні вказаної експертизи експертами не здійснювалось дослідження повітря на території домогосподарства, у якому проживає позивач. За таких обставин сам по собі факт впливу виробничої діяльності на довкілля без встановлення значення такого впливу при наявності всіх належних чинних дозвільних документів, не є підставою для припинення чи заборони здійснення такої діяльності. Будь-яке істотне втручання держави у право чи діяльність повинно відповідати легітимній меті та бути співмірним із застосованими заходами, тому застосування найсуворішої санкції до відповідачів у вигляді заборони здійснювати господарську діяльність (чи припинення діяльності) можливе у разі, коли заходи адміністративного впливу компетентного органу ігноруються і взагалі не виконуються суб`єктом господарювання;
позивачем не доведено належними та допустимими доказами значний негативний вплив на життя і здоров`я населення чи довкілля, що визначається рівнем такого впливу, тривалістю та наслідками, раніше виявлені екологічною інспекцією порушення вимог природоохоронного законодавства усувались. Окрім того, законність та обґрунтованість видачі відповідачам дозвільних документів на здійснення такого негативного впливу на навколишнє природне середовище, позивачем не оскаржено. А відтак суд зробив висновок про відмову у задоволенні позовних вимог про припинення та заборону здійснення такої діяльності;
як на підставу компенсації моральної шкоди позивач вказує, що її дитина зазнає значного негативного впливу від діяльності відповідачів, вона була вимушена неодноразово звертатись до лікарів, з приводу алергічної реакції дитини, виникнення якої спостерігалось після масивних викидів забруднених речовин, з приводу респіраторних захворювань, які стали дедалі частішими. Дитина не може повноцінно відпочивати, постійний пил, тирса, сажа, запахи хімії, шум при цілодобових режимах роботи підприємств негативно позначається на психологічному та фізичному стані здоров`я дитини. Проте будь-яких доказів з цього приводу суду не надав. Цю обставину стверджували в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , але вони не є фахівцями в галузі медицини. Таким чином позивачем не надано суду переконливих доказів об`єктивного характеру щодо погіршення стану здоров`я її дитини та причинно-наслідкового зв`язку між станом його здоров`я та підприємницькою діяльністю відповідачів.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , задоволено частково, рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
 
Стягнуто з ПАТ «Коростенський завод МДФ» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , 60 000 грн компенсації моральної шкоди.
 
Стягнуто з ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , 60 000 грн компенсації моральної шкоди.
 
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ,  відмовлено.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:
при вирішенні спору суд першої інстанції не взяв до уваги висновок комісійної інженерно-екологічної експертизи № 5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в межах цивільної справи № 283/518/17-ц, з тих підстав, що вона проведена у іншій цивільній справі та при її проведенні не здійснювалося дослідження повітря на території домогосподарства, у якому проживає позивач. Однак, суд не надав належної оцінки тій обставині, що при проведенні цієї експертизи експертами здійснювалось дослідження повітря на території двох домогосподарств, -  АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . При цьому, домогосподарство № 102 розташоване поруч із житловим будинком та садибою позивачки й значне перевищення гранично допустимих концентрацій норм викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, а також шумового навантаження, характерних для діяльності відповідачів, беззаперечно вказує на порушення права малолітньої дитини на безпечні умови проживання та безпечне для життя і здоров`я довкілля. Оскільки вказаний експертний висновок містить інформацію щодо забруднення внаслідок промислової діяльності відповідачів атмосферного повітря на території домогосподарства АДРЕСА_1 , яке розташоване поруч із домогосподарством ОСОБА_1 , ця експертиза є належним письмовим доказом на обґрунтування позовних вимог щодо наявності факту порушення вимог природоохоронного законодавства й компенсацію моральної шкоди;
позивачем доведений факт порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства і причинно-наслідковий зв`язок між виробничою діяльністю ПАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», з однієї сторони, та забрудненням атмосферного повітря й стану довкілля на території садиби позивачки, з іншої сторони. Та обставина, що на час проведення перевірок господарської діяльності відповідачів у листопаді 2020 року та березні 2021 року Державною екологічною інспекцією Поліського округу не виявлено порушень природоохоронного законодавства, не спростовує факти порушення цими підприємствами законодавства, які мали місце протягом 2012-2017 років, а також у 2019 році.  ОСОБА_1 , як законний представник свого малолітнього сина, має право порушувати питання про компенсацію моральної шкоди;
природоохоронне законодавство встановлює дві різні підстави відповідальності, за наявності яких виникає обов`язок відшкодувати шкоду, а саме: у зв`язку з встановленням факту негативного впливу на навколишнє природне середовище, що є підставою для відшкодування шкоди особі, завданою порушенням права на безпечне довкілля, а також встановленням фактів завдання шкоди здоров`ю чи майну громадян внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище;
відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути по 60 000 грн компенсації моральної шкоди з кожного з відповідачів. При визначенні розміру компенсації суд врахував характер порушених прав малолітнього сина позивачки, який протягом тривалого часу був позбавлений права на проживання у безпечному довкіллі. Також взято до уваги те, що такі порушення мали місце з 2012 року й тривали до 2017 року. Забруднення атмосферного повітря також виявлено у 2019 році. Тобто, порушення прав мало суттєвий та тривалий характер;
позовні вимоги про припинення діяльності відповідачів задоволенню не підлягають, оскільки сам лише факт негативного впливу виробничої діяльності відповідачів на довкілля протягом вказаного періоду, за наявності всіх належних чинних дозвільних документів, не може бути підставою для припинення чи заборони здійснення такої діяльності. Будь-яке істотне втручання держави у право чи діяльність повинно відповідати легітимній меті й бути співмірним із застосованими заходами, тому застосування найсуворішої санкції до відповідачів у вигляді заборони здійснювати господарську діяльність (чи припинення діяльності) можливе у разі, коли заходи адміністративного впливу компетентного органу ігноруються і взагалі не виконуються суб`єктом господарювання. На момент вирішення спору судом не встановлено понаднормативного негативного впливу відповідачів на довкілля, раніше виявлені екологічною інспекцією порушення вимог природоохоронного законодавства усувались. Законність та обґрунтованість видачі відповідачам дозвільних документів на здійснення такого негативного впливу на навколишнє природне середовище, позивачем не оскаржено.
 
Аргументи учасників справи
 
У жовтні 2022 року ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» подало касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року, в якій просило:скасувати оскаржену постанову апеляційного суду у частині стягнення з ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» на користь ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 60 000 грн на відшкодування моральної шкоди та залишити в силі рішення суду першої інстанції у цій частині.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що:
суд апеляційної інстанції прийняв як належний та допустимий доказ позовних вимог висновок комісійної інженерно-екологічної експертизи № 5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз у межах розгляду справи № 283/518/17-ц, оскільки цей експертний висновок містить інформацію щодо забруднення внаслідок промислової діяльності відповідачів атмосферного повітря на території домогосподарства АДРЕСА_1 , яке розташоване поруч із домогосподарством ОСОБА_1 . У справі № 283/518/17-ц встановлено, що немає причинно наслідкового зв`язку між діяльністю скаржника та фізичним станом, душевним станом та станом здоров`я позивача у справі;
окремі висновки експерта не були конкретизовані та містили в собі припущення. Експертом здійснені розрахунки методологія яких не була пов`язана з нормативними та підзаконними актами на підставі яких саме ця методологія була застосована. Експертом ніяким чином не було обумовлено та враховано наявність навколо цього домоволодіння інших промислових та побутових джерел викидів забруднюючих речовин;
судом апеляційної інстанції не дотримано статті 89 ЦПК України при дослідженні та наданні оцінки доказам, і суд зробив помилковий висновок про наявність порушень вимог природоохоронного законодавства у діяльності ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» на протязі 2012-2017 років. Судом не було враховано, що підприємство ввело в експлуатацію виробничі потужності 21 лютого 2017 року, тобто ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» в зазначений вище період не здійснював господарську діяльність. Виявлені під час позапланової перевірки ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» порушення до грубих віднести не можна, оскільки негативного впливу на довкілля вони не несли. У матеріалах справи знаходиться акт № 519, складений Державною екологічною інспекцією Поліського округу 10 листопада 2020 року за наслідками позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія». У цьому акті зазначено, що контроль за дотриманням затверджених нормативів граничнодопустимих викидів здійснюється за встановленою дозволами періодичністю вимірювання сертифікованою вимірювальною лабораторією екологічного моніторингу ПАТ «Коростенський завод МДФ»;
апеляційний суд не надав детального обґрунтування розміру компенсації моральної шкоди. Судом апеляційної інстанції не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 25 лютого 2019 року у справі № 2012/4613/2012. Єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювана шкоди. Відшкодування моральної шкоди можливе у випадку порушення прав особи, наявності ознак неправомірності або протиправності в діях осіб, які порушують ці права, та доведеності особою втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ;
сама лише, наявність шкоди ще не породжує абсолютного права на її відшкодування будь-якою особою, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності (постанова Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 335/11779/16-ц). Оскільки доказів протиправності дій ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», наявності шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями (бездіяльністю) і шкодою позивач не надала, а також позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди, то підстав для відшкодування моральної шкоди немає.
 
У листопаді 2022 року ПАТ «Коростенський завод МДФ» подало касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року, в якій просило: скасувати оскаржену постанову апеляційного суду у частині стягнення з ПАТ «Коростенський завод МДФ» на користь ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 60 000 грн на відшкодування моральної шкоди та залишити в силі рішення суду першої інстанції у цій частині.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що:
судом апеляційної інстанції порушено статті 77, 82 ЦПК України при прийняті як належного доказу висновку експертизи у іншій справі, оскільки позивач не була учасником справи №283/518/17-ц;
апеляційний суд не взяв до уваги, що виявлені під час перевірок порушення не носили постійний характер та усувались у найкоротший термін. У справі № 283/518/17-ц встановлено, що немає причинно наслідкового зв`язку між діяльністю скаржника та фізичним станом, душевним станом та станом здоров`я позивача. Будь яких інших доказів, зокрема медичних висновків, на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між діяльністю відповідачів та станом здоров`я та душевним станом позивача, не було надано;
суд апеляційної інстанції не надав обґрунтування розміру компенсації моральної шкоди. Апеляційний суд не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 25 лютого 2019 року у справі № 2012/4613/2012, від 12 вересня 2018 року у справі № 335/11779/16-ц.
 
Аналіз касаційних скарг свідчить, що постанова апеляційного суду оскаржується в частині задоволених позовних вимог про стягнення з ПАТ «Коростенський завод МДФ» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , 60 000 грн компенсації моральної шкоди та в частині задоволених позовних вимог про стягнення з ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , 60 000 грн компенсації моральної шкоди. В іншій частині постанова апеляційного суду не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія».
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ПАТ «Коростенський завод МДФ».
 
20 січня 2023 року справа передана судді-доповідачу Крату В. І.
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалах Верховного Суду від 08 грудня 2022 року вказано, що:
касаційні скарги подані на судове рішення, ухвалене у малозначній справі, проте доводи касаційних скарг дають підстави для відкриття касаційного провадження, так як справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасників справи, які подають касаційні скарги;
підставою касаційного оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року заявники зазначають неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 335/11779/16-ц, від 25 лютого 2019 року у справі № 2012/4613/2012 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
 
Фактичні обставини
 
Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Поряд з їх житловим будинком, по АДРЕСА_2 , розташовані ПАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія».
 
Діяльність ПАТ «Коростенський завод МДФ», за основним видом КВЕД 16.21 - виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону, здійснюється на підставі: дозволу Міністерства екології та природних ресурсів України від 26 грудня 2016 року № 1810700000-61 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 7 років, з 26 грудня 2016 року по 26 грудня 2023 року; дозволу Міністерства екології та природних ресурсів України від 11 квітня 2017 року № 1810700000-61а на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 7 років, з 11 квітня 2017 року по 11 квітня 2024 року; експертного звіту Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» № 149/14 щодо розгляду проектної документації по проекту (позитивний) «Будівництво відділення підготовки та зберігання смоли по АДРЕСА_2 » на замовлення ПАТ «Коростенський завод МДФ від 09 лютого 2015 року; висновку Міністерства екології та природних ресурсів України від 28 лютого 2017 року № 7-03/13-2647/10-17 за матеріалами оцінки впливу на навколишнє природне середовище «Будівництво відділення підготовки та зберігання смоли по АДРЕСА_3», за зверненням ПАТ «Коростенський завод МДФ», згідно з яким визнано екологічну допустимість прийнятих у наданих матеріалах рішень та надано їм позитивну оцінку за умови дотримання вимог природоохоронного законодавства України.
 
Діяльність ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», за видом КВЕД 16.10 - лісопильне та стругацьке виробництво, а також за видом КВЕД 16.23 - виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, здійснюється на підставі: експертного звіту Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» від 30 грудня 2015 року № 120/15 щодо розгляду проектної документації по проекту «Будівництво деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 » на замовлення ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» ,згідно з яким виявлено помилки та зроблено ряд зауважень до проектної документації; дозволу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 19 січня 2016 року № ГУ115160191278 щодо будівництва деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 , ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія»; сертифіката Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії IV-№ 165170521474 від 21 лютого 2017 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 ; сертифіката Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії IV № 163171920848 від 11 липня 2017 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 ; дозволу Житомирської обласної державної адміністрації від 26 квітня 2017 року № 1810700000-116 на викиди ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 10 років, з 26 квітня 2017 року по 26 квітня 2027 року.
 
При обґрунтуванні позову ОСОБА_1 надала лист Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 06 липня 2016 року, у якому зазначено, що питання дотримання вимог природоохоронного законодавства під час будівництва та експлуатації ПАТ «Коростенський завод МДФ» неодноразово, у 2012, 2013, 2014 та 2015 роках, перевірялися в ході планових та позапланових перевірок. Під час проведення перевірок виявлялися ряд грубих порушень, таких як наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, несанкціонований скид забруднюючих речовин за територію підприємства без попередньої очистки, відхилення від норм, встановлених висновком державної екологічної експертизи, невідповідність роботи очисних споруд до робочого проекту, перевищення вмісту забруднюючих речовин у стічних водах, які скидалися на очисні споруди водоканалу.
 
Виявлені порушення фіксувалися актами перевірок, надавалися приписи з метою їх усунення, у 2012 році Державною екологічною інспекцією у Житомирській області винесено рішення про тимчасову заборону діяльності ПАТ «Коростенський завод МДФ» до повного усунення порушень, а також обраховано збитки за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розмірі 196 000 грн, які у подальшому були повністю відшкодовані.
 
Останньою перевіркою інспекції у 2015 році встановлено, що ПАТ «Коростенський завод МДФ» усі необхідні документи екологічного характеру отримано, грубі порушення вимог природоохоронного законодавства усунуто.
 
У листі від 06 березня 2017 року Державна екологічна інспекція зазначила, що під час здійсненої в період з 26 жовтня 2016 року по 14 листопада 2016 року планової перевірки ПАТ «Коростенський завод МДФ» виявлені наступні порушення вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, а саме: не надано під час перевірки дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, яким визначено видовий та кількісний склад викидів забруднюючих речовин, а також позитивний висновок державної експертизи по робочому проекту будівництва відділення підготовки та зберігання смоли, джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (стартова труба відводу димових газів енергоблоку) не обладнано майданчиком для відбору проб викидів та відсутній вхідний отвір для відбору проб.
 
Протягом періоду з 22 по 29 червня 2017 року Державною екологічною інспекцією у Житомирській області проводилась позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія». За результатами даної перевірки виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, а саме: не пронумеровані джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря; не надані документи у галузі охорони атмосферного повітря: паспорти газоочисних установок на джерелах викидів, інструкцію з експлуатації ГОУ, наказ про призначення осіб, відповідальних за технічний стан ГОУ, журнали проведення поточних та планових ремонтів та обліку робочого часу ГОУ, довідки щодо постановки на державний облік в галузі охорони атмосферного повітря.
 
За результатами перевірки складено акт (а. с. 241, т. 1) та надано обов`язковий до виконання припис на усунення виявлених порушень (а. с. 240, т. 1).
 
ПАТ «Коростенський завод МДФ» надано суду акт № 85, складений Державною екологічною інспекцією Поліського округу 11 березня 2021 року, за результатами проведення планової перевірки щодо дотримання цим підприємством вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища. Зазначений акт містить інформацію про те, що проведеною перевіркою не виявлено порушень вимог законодавства. Окрім того, суду надано акт № 519, складений Державною екологічною інспекцією Поліського округу 10 листопада 2020 року за наслідками позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія».
 
У вказаному акті зазначено, що контроль за дотриманням затверджених нормативів граничнодопустимих викидів здійснюється за встановленою Дозволами періодичністю вимірювання сертифікованою вимірювальною лабораторією екологічного моніторингу ПАТ «Коростенський завод МДФ» (сертифікат № 36/2018 від 30 жовтня 2018 року). Згідно з наданих протоколів вимірювання перевищень нормативів граничнодопустимих викидів не виявлено. Під час огляду виробничої території товариства механізмів та виробничого устаткування, які утворюють надмірні продукти пиління, не виявлено.
 
Грубі порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства виявлені протягом 2012-2017 років, що підтверджуються змістом зазначених листів Державної екологічної інспекції у Житомирській області, актом від 29 червня 2017 року.
 
ОСОБА_1 надала суду висновок комісійної інженерно-екологічної експертизи № 5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в межах цивільної справи № 283/518/17-ц.
 
Зміст описової частини вказаної експертизи свідчить про те, що дослідження повітря, відбір проб та вимірювання здійснювалося на території домогосподарств ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), а також домогосподарства ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ).
 
У висновку цієї експертизи зазначено, що:
діяльність ПАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська лісопильна компанія» (як разом так і окремо) призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами. Відповідно до результатів дослідження повітря населених місць (протоколи вимірювання від 15 та від 25 квітня 2019 року) виявлено перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, характерних для ПАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» за межами санітарно-захисної зони;
за результатами досліджень інтенсивності викидів забруднюючих речовин зі стаціонарних джерел ПАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», з урахуванням твердження фахівців, які проводили відбір проб та вимірювання, встановлено, що стаціонарні джерела викидів, на яких відбирались проби та проводились вимірювання, не працювали в максимальному режимі (працювали з потужністю 0,25 - 4 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ПАТ «Коростенський завод МДФ» та 13 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ТОВ «Українська холдингова компанія»). Разом з тим, навіть при такому режимі роботи стаціонарних джерел викидів у житловій забудові спостерігались перевищення граничнодопустимої концентрації суспендованих твердих частинок, недиференційованих за складом (пилу) та груп сумацій;
відповідно до протоколу № 04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року у точці № 1 (житлова забудова, АДРЕСА_4) концентрація пилу становить 1,8 мг/м. куб при максимальній разовій граничнодопустимій концентрації 0,5 мг/м. куб, що є перевищенням в 3,6 рази;
згідно з протоколом № 04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року у точці № 2 (житлова забудова, АДРЕСА_6) концентрація пилу становить 1,0 мг/м. куб при максимальній разовій граничнодопустимій концентрації 0,5 мг/м. куб, що є перевищенням в 2,0 рази;
за результатами інструментальних вимірів в точці № 1 (житлова забудова по АДРЕСА_4 ) коефіцієнт комбінованої дії К к. д. для групи сумації 47 (сірчистий ангідрид, вуглецю оксид, діоксид азоту та фенол) перевищує граничнодопустимий в 2,19 рази;
при звичайних режимах роботи джерел викидів ПАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» фактичні концентрації досліджуваних забруднюючих речовин в житловій забудові значно вищі за виявлені та, ймовірно, перевищують ГДК м. р.;
шумове навантаження по АДРЕСА_1 , при повному циклі роботи обох підприємств разом і окремо як в нічну, так і в денну пору доби, не відповідає нормам. Навіть при роботі підприємств не на повну потужність, відповідно до протоколу № 04-04/1 від 15 квітня 2019 року проведення досліджень шумової характеристики в точці № 1 (АДРЕСА_4) встановлено перевищення нормативного значення рівня звукового тиску (дБ) в октанових смугах з середньогеометричними частотами 63,125,250,500 та 1000 Гц. Еквівалентні та максимальні рівні шуму перевищують допустимі норми згідно з вимогами «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» № 173 від 19 червня 1996 року (максимальні рівні шуму перевищують допустимі норми на 7 дБА).
 
Позиція Верховного Суду
 
Суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними (пункт 5 частини першої статті 396 ЦПК України).
 
Аналіз пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України свідчить, що якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилалася особа у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними, то касаційне провадження закривається.
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року в справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) зазначено, що «процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії. З поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт».
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) вказано, що «під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи».
 
У справі, що переглядається ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , звернулася із позовом до ПАТ «Коростенський завод МДФ», ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» про припинення екологічно небезпечної діяльності підприємств та компенсацію моральної шкоди, і посилалася на те, що вона проживає поряд із знаходженням відповідачів. Протягом тривалого часу відповідачами грубо порушується право її малолітнього сина на безпечне для життя і здоров`я довкілля, безпечні умови проживання, створюється ризик виникнення надзвичайно небезпечних захворювань. Робота цих підприємств супроводжується значним шумом, що робить неможливим повноцінний відпочинок й проживання у житловому будинку та перебування на подвір`ї. 
Встановлені фактичні обставини: ОСОБА_1 разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Поряд з їх житловим будинком, по АДРЕСА_2 , розташовані ПАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія». Діяльність ПАТ «Коростенський завод МДФ» - виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону. Діяльність ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» - лісопильне та стругацьке виробництво. ОСОБА_1 надала суду висновок комісійної інженерно-екологічної експертизи № 5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в межах цивільної справи № 283/518/17-ц. У висновку зазначено, що шумове навантаження по АДРЕСА_1 , при повному циклі роботи обох підприємств разом і окремо як в нічну, так і в денну пору доби, не відповідає нормам. Навіть при роботі підприємств не на повну потужність, відповідно до протоколу № 04-04/1 від 15 квітня 2019 року проведення досліджень шумової характеристики в точці № 1 (АДРЕСА_4) встановлено перевищення нормативного значення рівня звукового тиску (дБ) в октанових смугах з середньогеометричними частотами 63,125,250,500 та 1000 Гц. Еквівалентні та максимальні рівні шуму перевищують допустимі норми згідно з вимогами «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» № 173 від 19 червня 1996 року (максимальні рівні шуму перевищують допустимі норми на 7 дБА). Відбулося порушення права малолітньої дитини на безпечні умови проживання та безпечне для життя і здоров`я довкілля. Позивачем доведений факт порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства і причинно-наслідковий зв`язок між виробничою діяльністю ПАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» та забрудненням атмосферного повітря й стану довкілля на території садиби позивачки.
 
У справі № 335/11779/16-ц ОСОБА_6 звернувся із позовом до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він з 19 листопада 1987 року по 19 лютого 1989 року проходив військову службу в Демократичній Республіці Афганістан в складі діючої армії в період бойових дій. При виконанні службового обов`язку в Демократичній Республіці Афганістан, в результаті підриву на міні, отримав множинні травми, у зв`язку із чим порушено його нормальний стан, він позбавлений можливості реалізовувати свої нормальні життєві функції, звички та бажання, постійно виникає головна біль при зміні погоди, фізичному навантаженні, запаморочення, похитування при ході, значне погіршення пам`яті, зниження слуху, працездатності, дратівливість, порушення сну, загальна різка слабкість. 
Встановлені фактичні обставини справи: ОСОБА_6 у період часу з 19 листопада 1987 року по 19 лютого 1989 року проходив військову службу в Демократичній Республіці Афганістан в складі діючої армії в період бойових дій. У 1987 році при виконанні службового обов`язку в Демократичній Республіці Афганістан, в результаті підриву на міні, отримав множинне поранення голови, лівої руки, спини, контузію, проявом якої стали шкіряні рубці на голові, на лівій кісті, на спині, післятравматична та дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІII ступеню, прогресуючий кризовий перебіг, з вираженим астенічним синдромом, двобічною пірамідною симптоматикою, вегето-судинною дисфункцією з частими судинними кризами змішаного характеру, мнестичним зниженням, емоційно - вольовою нестійкістю, післятравматичний цереборальний арахноїдит з вираженим лікворо-гіпертензивним синдромом, центральною вестибулярною дисфункцією ІІ-ІІІ ступеню, стійко - вираженим цефалічним синдромом, що підтверджено медичними та військово-обліковими документами.
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 283/518/17-ц (провадження № 61-9619св20) зазначено, що «підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі за касаційними скаргами ПАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» став пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме неврахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 335/11779/16-ц, від 17 травня 2019 року у справі № 826/3031/18. Проте, зазначена підстава касаційного оскарження не знайшла свого підтвердження, під час перегляду справи в межах доводів касаційних скарг відповідачів, оскільки правовідносини у зазначених справах та у справі, яка переглядається, не є подібними. Отже, наявність наведеної у скарзі ПАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» підстави касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, а тому відповідно до пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України касаційне провадження в частині перегляду оскаржених судових рішень за касаційними скаргами ПАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» підлягає закриттю».
 
У справі № 2012/4613/2012 позивач звернулася із позовом, до ПАТ «Харківський коксовий завод», ПАТ «Термолайф», Міністерства екології та природних ресурсів України, Міністерства охорони здоров`я України, Державної служби геології та надр України, Харківської міської ради Харківської області, прокуратури Харківської області, Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної екологічної інспекції у Харківській області, Жовтневої районної державної адміністрації Харківської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у м. Харкові в особі Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у Харківській області, Жовтневого районного відділу Головного Управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області в особі Головного Управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань в особі Харківського національного медичного університету, Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради, Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська поліклініка №22», державного підприємства «Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості», Головного управління Державної служби України з питань праці у Харківській області, Українського науково-дослідного вуглехімічного інституту, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, про поновлення права на безпечне довкілля та відшкодування шкоди, завданої здоров`ю. Позов мотивований тим, що діяльність відповідачів забруднює атмосферне повітря у зв`язку із чим здоров`ю позивача завдано шкоди. ПАТ «Харківський коксовий завод» є підприємством, що виробляє речовини першого класу небезпеки, у тому числі діоксин, який є забруднювачем навколишнього природного середовища та входить до групи небезпечних хімічних речовин. Потрапляння діоксину до організму людини, зокрема, через повітря, призводить до ушкодження імунної, індокринної і нервової систем та репродуктивних функцій. Протиправними діями ПАТ «Харківський коксовий завод», які у першу чергу полягають у викиді діоксину, її здоров`ю завдано шкоди, оскільки у неї з`явився ряд захворювань, а саме: бронхіальна астма, пневмосклероз, емфізема легенів, порушення імунітету та пігментація шкіри. Крім того, за однією адресою з ПАТ «Харківський коксовий завод» знаходиться інше підприємство - ПАТ «Термолайф», яке здійснює виробництво мінеральної вати, також забруднюючи при цьому атмосферне повітря. Таким чином, ПАТ «Харківський коксовий завод» та ПАТ «Термолайф» створюють комплекс потенційно небезпечних підприємств.
Встановлені фактичні обставини: основним видом діяльності ПАТ «Харківський коксовий завод» є виробництво і реалізація коксохімічної промисловості. Основним видом діяльності ПАТ «Термолайф» є торгівля нафтопродуктами, виробництво будівельних і облицювальних матеріалів, продукції виробничо-технічного призначення. Згідно наданих відповідачами доказів встановлено, що у ПАТ «Харківський коксовий завод» та ПАТ «Термолайф» наявні дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; джерела викидів в атмосферу забруднюючих речовин обладнані устаткуванням очищення газу; перевірка установок очищення газу на ефективність здійснюється щорічно; установки працюють ефективно; результати інструментальних досліджень перевищень дозволених нормативів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря не зафіксували; на підприємствах регулярно ведеться контроль дотримання нормативів викидів з джерел викидів і якості атмосферного повітря в зоні впливу підприємства (санітарно-захисній зоні); обсяг викидів відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України, забруднення навколишнього середовища не встановлено, підприємства дотримуються встановлених нормативних санітарно-захисних зон, стан охорони праці та безпеки промислового виробництва відповідає вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки. Контролюючими органами діяльність ПАТ «Харківський коксовий завод» та ПАТ «Термолайф» була оцінена як така, що відповідає вимогам чинного законодавства. Порушень, пов`язаних із забрудненням навколишнього природного середовища, у їх діяльності не встановлено. Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження заподіяння шкоди його здоров`ю саме діяльністю відповідачів і про наявність причинно-наслідкового зв`язку між його захворюваннями та можливими викидами відповідачами шкідливих речовин в атмосферне повітря.
 
Таким чином, висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду: від 12 вересня 2018 року у справі № 335/11779/16-ц, від 25 лютого 2019 року у справі № 2012/4613/2012, та на які посилалися особи у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними до правовідносин в справі, що переглядається.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
 
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
 
З урахуванням того, що після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України Верховним Судом встановлено, що висновки щодо застосування норми права, які викладені у постановах Верховного Суду: від 12 вересня 2018 року у справі № 335/11779/16-ц, від 25 лютого 2019 року у справі № 2012/4613/2012, та на які посилалися особи у касаційних скаргах, стосуються правовідносин, які не є подібними, то суд касаційної інстанції закриває касаційні провадження.
 
Керуючись статтями 396, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Закрити касаційне провадження у справі № 279/3536/20 за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» на постанову Житомирського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року.
 
Закрити касаційне провадження у справі № 279/3536/20 за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» на постанову Житомирського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     В. І. Крат
 
І. О. Дундар
 
Є. В. Краснощоков