Ухвала    
 
24 лютого 2023 року
м. Київ
справа № 1313/787/2012
провадження № 61-524 ск23
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року про закриття апеляційного провадження у справі за позовом  ОСОБА_2 до Миколаївської державної нотаріальної контори Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2012 року    ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним вище позовом.
Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 04 квітня  2012 року позов    ОСОБА_2 задоволено. Встановлено   ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до 04 липня 2012 року.
ОСОБА_1 , як особа, що не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. В обґрунтування скарги вказувала, що оскаржуваним рішенням порушено її права та обов`язки, як спадкоємця першої черги за законом.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 .
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року, на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 04 квітня 2012 року.
До Верховного Суду 05 січня 2023 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року, у якій просила її скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Підстави касаційного оскарження судового рішення визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції положень статтей 1261, 1272, 1280 ЦК України та статті 263 ЦПК України, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення про закриття апеляційного провадження у справі. 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту, на виконання ухвали Верховного Суду від 26 січня 2023 року надано докази сплати судового збору та уточнену редакцію касаційної скарги, якамістить підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження. 
У суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
Витребувати з Миколаївського районного суду Львівської області цивільну справу № 1313/787/2012 за позовом  ОСОБА_2 до Миколаївської державної нотаріальної контори Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                             О. В. Білоконь
О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара