ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 березня 2023 року           справа №200/15817/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Казначеєв Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача – Чумак Романа Васильовича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 р. у справі № 200/15817/21 (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                              У С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 (далі позивач), звернувся з позовом до відповідачів, ГУ ПФУ в Донецькій області (далі відповідач 1), Мангушського об`єднаного управління ПФУ Донецької області (далі відповідач 2), у якому просив: скасувати рішення відповідача 2 про повторний розгляд заяви позивача від 09.12.2020 № 34; зобов`язати відповідачів зарахувати позивачу періоди роботи з 24.09.1988 по 31.07.1989 «учнем гірника по ремонту гірничих виробків з повним робочим днем в шахті», з 13.07.1991 по 09.12.1991 «підземним гірничим», з 10.12.1991 по 30.09.1995 «підземним прохідником з повним робочим днем в шахті», з 04.10.1995 по 20.05.1996 «підземним прохідником з повним робочим днем в шахті», з 27.05.1996 по 13.08.1997 «прохідником підземним з повним робочим днем в шахті», з 25.08.1997 по 13.10.1997 «прохідником підземним з повним робочим днем в шахті», з 10.08.1998 по 31.12.1998 «прохідником підземним з повним робочим днем в шахті», з 16.07.2001 по 31.07.2001 «прохідником з повним робочим днем в шахті»; зобов`язати відповідачів призначити позивачу пенсію відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 17.02.2020 та провести відповідні виплати.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії, посилаючись на відсутність необхідного пільгового стажу. При цьому, відповідачем протиправно не зараховані до стажу періоди роботи на пільгових посадах, оскільки у трудовій книжці наявні всі необхідні записи.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 р. у справі № 200/15817/21 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 09.12.2020 №34 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно п.2 ч.1 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до загального страхового та пільгового стажу періоди роботи позивача з 24.09.1988 по 31.07.1989, з 13.07.1991 по 09.12.1991, з 10.12.1991 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 20.05.1996, з 27.05.1996 по 13.08.1997, з 25.08.1997 по 13.10.1997, з 10.08.1998 по 31.12.1998, з 16.07.2001 по 31.07.2001. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.02.2020 про призначення пенсії з врахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.02.2020 про призначення пенсії з врахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.
Прийняти в цій частині постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Мангушського об`єднаного управління ПФУ Донецької області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі, а саме: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 17.02.2020 року та провести відповідні виплати.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.    
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України що підтверджується копією паспорту НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 . Є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 17.02.2020 №1439-5000268523.
17.02.2020 позивачем до відповідача 2 була подана заява про призначення пенсії.
18.02.2020 відповідачем прийнято рішення б/н, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п.2 ч.1 ст.114 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.05.2020 у справі № 200/2902/20-а було визнано протиправним та скасовано рішення Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 18.02.2020 б/н про відмову в призначенні пенсії за віком згідно п.2 ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також зобов`язано Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача від 17.02.2020 про призначення пенсії за віком на підставі п.2 ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду викладених в рішенні.
На виконання зазначеного рішення суду, відповідач-2 повторно розглянув заяву та прийняв рішення від 09.12.2020 № 34, яким знову було відмовлено позивачу у призначенні пенсії. Підставою для відмови в призначенні пенсії відповідач 2 зазначив не надання позивачем копій наказів про результати атестації робочих місць, уточнюючих довідок.
Відповідно до вимог п.20 Постанови 637, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники, що розміщуються на тимчасово окупованих територіях або в районах проведення антитерористична операція, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватись за даними наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача в даних персоніфікованого обліку існують дані по спеціальному стажу в періодах з 01.01.1999 по 10.07.2001, з 01.08.2001 по 19.10.2001 за Списком № 1 Пільговий стаж складає 2 роки 8 місяців 29 днів, що не відповідає вимогам чинного пенсійного законодавства України.
За таких умов відповідач 2, після повторного розгляду заяви, відмовив позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах.
Трудова книжка позивача від 15.07.1987 НОМЕР_2 містить наступні записи:
Восьмирічна школа №37 - з 15.08.1987 по 23.06.1988 працював на посаді вчителя фізичної культури.
Макіївське виробниче об`єднання по видобутку вугілля «Макіїввугілля» шахта ім.. В.М.Бажанова: з 24.09.1988 прийнято учнем гірника по ремонту гірничих виробків з повним робочим днем; з 16.01.1989 переведено гірником з ремонту гірничих виробків другого розряду підземником з повним робочим днем у шахті; з 31.07.1989 було звільнено за власним бажанням.
Кутейниковський цегельний завод: з 22.08.1989 прийнято в енергомехцех слюсарем. 01.09.1989 звільнено за власним бажанням.
Миннефтегазстрой ССО Обьтрубопроводстрой: з 20.10.1989 прийнято ізоліровщиком третього розряду КТП – 4; 28.06.1990 переведено машиністом екскаватору по п`ятому розряду; 27.06.1991 звільнено за власним бажанням.
ШУ треста «Макіївшахтобуд»: 13.07.1991 прийнято підземним гірником 3 розряду та направлено на навчання до групи підземних прохідників; 17.09.1991 прийнято для проходження виробничої прокатки учнем підземного прохідника з повним робочим днем в шахті; 10.12.1991 переведено підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем у шахті “Макіїввугілля”; 30.09.1995 звільнено у зв`язку з ліквідацією підприємства по переводу у ШСУ “Кальміуське”.
ШСУ “Кальміуське”: 04.10.1995 прийнято за переведенням з ШСУ - 1 підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем у шахті; 20.05.1996 звільнено у зв`язку з переведенням на шахту ім. Леніна ПО “Макіїввугілля”.
Шахта ім. Леніна ПО “Макіїввугілля”: 27.05.1996 прийнято за переведенням прохідником 5 розряду підземником з повним робочим днем у шахті; 13.08.1997 звільнено за власним бажанням.
ДХК «Макіїввугілля» ДВАТ шахта ім.В.М.Бажанова: 10.08.1998 прийнято прохідником підземки 4 розряду з повним робочим днем у шахті; 01.10.1998 переведено прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті; 01.03.2000 переведено гірником з ремонту виробок 4 розряду підземним з повним робочим днем у шахті; 01.04.2000 переведено прохідником п`ятого розряду підземним з повним робочим днем у шахті; 10.07.2001 звільнено за власним бажанням.
Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день.
Відповідно до диплому від 29.06.1987 серії НОМЕР_3 позивач поступив у 1983 році до Донецького педагогічного училища та закінчив навчання у 1987 році по спеціальності “викладання в початкових класах загальноосвітньої школи” за кваліфікацією - вчителя початкових класів.
Відповідно до військового квитка від 29.10.1984 серії НОМЕР_4 позивач проходив військову службу з 29.10.1984 по 20.11.1986.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення” (далі – Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон №1058-ІV).
Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01.01.2004 на виконання Указу Президента України від 04.05.1998 № 401 “Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування” згідно постанов КМУ від 12.12.2002 №1854 та від 12.03.2003№303.
Таким чином, при обчисленні пільгового стажу позивача за період роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст.114 Закону №1058 пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Ст.62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці, при цьому за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання підтвердження трудового стажу може здійснюватися органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Суд вказує, що трудова книжка позивача містить усі необхідні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, оскільки вищенаведені періоди роботи самі по собі містять відомості про характер та умови роботи, та передбачені Списком 1. Дані записи не є неправильними чи містять неточні записи про періоди роботи.
Відповідач не зазначив у спірному рішенні підстав не врахування відомостей, зазначених у трудовій книжці, їх неповноту чи недостовірність.
Відсутність у позивача копій наказів про результати атестації робочих місць та уточнюючих довідок про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки не спростовує наявності у працівника відповідного пільгового стажу роботи.
У даному випадку відповідач повинен був керуватися положеннями ст. 62 Закону №1788-ХІІ, а також пунктами 1, 2, 17, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637.
Позивачем до матеріалів справи надано наказ ДХК «Макіїввугілля» ДОАТ шахта ім..В.І. Леніна від 22.09.1997 №600 «Про атестацію робочих місць по умовах труда», виписку з наказу Макіївського шахтобудівельного управління ОАО ГХК «Донбасшахтострой» від 14.02.2000 № 18 яким були затверджені результати (перелік) атестації робочих місць по умовах труда, що дають право на пільгові пенсії, виписку з наказу Макіївського шахтобудівельного управління №5 треста «Макіївшахтострой» від 21.12.1994 №164 яким були затверджені результати (перелік) атестації робочих місць по умовах труда, що дають право на пільгові пенсії, висновок державної експертизи умов труда управління по труду та зайнятості Донецької обласної державної адміністрації від 22.07.1994 №224, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії б/н ВП «шахта ім.. В.М.Бажанова ДП «Макіїввугілля», довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії видану ВАТ «Донбасшахтабуд» від 22.06.2021 №02-02/52.
З огляду на викладене та, з урахуванням обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, який покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України), суд дійшов висновку про безпідставне не зарахування спірних періодів роботи до стажу позивача.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У спірних правовідносинах належним, достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2 від 09.12.2020 № 34 про відмову у призначенні позивачу пенсії згідно п.2 ч.1 ст.114 Закону №1058.
09.10.2020 КМУ прийнята постанова № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» якою реорганізовані деякі територіальні органи Пенсійного фонду України в Донецькій області шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, зокрема, Мангушського об`єднаного управління ПФУ Донецької області. Отже, відбувся перехід функцій і повноважень від Мангушського об`єднаного управління ПФУ Донецької області до ГУ ПФУ в Донецькій області.
З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд першої інстанції на підставі частини другої ст.9 КАС України дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним) зобов`язати відповідача 1 зарахувати до загального страхового та пільгового стажу періоди роботи позивача з 24.09.1988 по 31.07.1989, з 13.07.1991 по 09.12.1991, з 10.12.1991 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 20.05.1996, з 27.05.1996 по 13.08.1997, з 25.08.1997 по 13.10.1997, з 10.08.1998 по 31.12.1998, з 16.07.2001 по 31.07.2001, та повторно розглянути заяву позивача від 17.02.2020 про призначення пенсії з врахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.
Обрання такого способу захисту порушеного права позивача згоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі № 514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що …повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -                                                ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу представника позивача – Чумак Романа Васильовича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 р. у справі № 200/15817/21 - залишити без задоволення.                                                                                
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 р. у справі № 200/15817/21 - залишити без змін.                                                                                          
Повне судове рішення складено 16 березня 2023 року.     
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     І.В. Геращенко

                                                                                                               Е.Г. Казначеєв