Головуючий І інстанції: Г.В. Костенко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 р. 	Справа № 440/2518/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2022, по справі № 440/2518/22
за позовом        ОСОБА_1  
до     Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області                     
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області від 03.12.2021 № 0-212/02-3132;
- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області прийняти документи відповідно до переліку зазначеному в постанові від 19.07.2018 № 11 "Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат", в тому числі оригінал Виписки з акта огляду медико-санітарною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 18.10.2021, серія АБ № 0033490 та нотаріально завірену копію Акта про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 25.04.1992 року № 7;
- визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області щодо не призначення ОСОБА_1 страхових виплат внаслідок нещасного випадку на виробництві відповідно до Закону України № 1105-XIV від 23.09.1999;
- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області призначити страхові виплати ОСОБА_1 .
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 у задоволенні позову відмовлено.
Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ненадання оригіналу акту про нещасний випадок, за відсутності сумнівів щодо фактичного настання такого випадку, не може бути підставою для відмови у розгляді справи про страхові виплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі положень ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судовим розглядом, 
Позивач 23.04.1992 отримав травму внаслідок нещасного випадку на виробництві у Полтавському управлінні бурових робіт виробничого об`єднання "Укрнафта", про що складено акт № 79 від 25.04.1992 про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1.
21.10.2021 позивач звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області щодо призначення страхових виплат.
Листом від 23.10.2021 № 09.1-12/1849 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області повернуло надані позивачем документи для доукомлектування у зв`язку із відсутністю оригіналу акту про нещасний випадок на виробництві, та повідомило, що розгляд справи про страхові виплати буде здійснено після надання документів відповідно до с. 1 ст. 43 Закону № 1105.
Також, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області листом від 26.11.2021 № 0-202/02-3037 за наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 до Полтавської обласної державної адміністрації повідомило позивача про необхідність надання оригіналу акту про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1. 
Листом від 03.12.2021 № 0-212/02-3132 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області за наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України щодо призначення страхових виплат повідомило, що роз`яснення з порушеного питання були надані листами управління від 22.10.2021 № О-199/02-2988, від 26.11.2021 № 0-202/02-3037. Для призначення страхових виплат необхідно надати до Полтавського міського відділення оригінал акту про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 та інші документи, передбачені Порядком № 11
Позивач, не погоджуючись із фактичною відмовою відповідача, звернувся до суду із даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив того, що у Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області були відсутні правові підстави для призначення страхових виплат позивачу.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Призначення та здійснення страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1105, страховий випадок за соціальним страхуванням від нещасних випадків - це нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці.
Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону № 1105 страхуванню від нещасного випадку підлягають, зокрема, особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.
Відповідно до ст. 36 Закону № 1105 страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».
Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення реабілітації у сфері охорони здоров`я, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону № 1105 сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону № 1105 для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть.
Статтею 44 Закону № 1105 передбачено, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.
Відповідно до п. 1.3 розділу І Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11, Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.
Пунктом 3.1. розділу ІІІ Порядку № 11 встановлено, що для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до управління (відділення) Фонду подається:
заява особисто за встановленою виконавчою дирекцію Фонду формою;
копія паспорта;
копія реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) або сторінки паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті).
Копії документів засвідчуються працівником управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналів.
Працівниками управління (відділення) Фонду до справи про страхові виплати додаються:
оригінал акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання (отруєння) за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України;
оригінал виписки медико-соціальної експертної комісії (далі МСЕК) про ступінь втрати професійної працездатності;
інформація з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про нараховану заробітну плату (дохід) та сплату страхових внесків. У разі коли відомості про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містять усіх необхідних даних для визначення розміру середньої заробітної плати, працівники управління (відділення) Фонду отримують інформацію у страхувальника. У разі відсутності страхувальника на момент формування справи про страхові виплати, довідку, що підтверджує розмір заробітної плати перед настанням страхового випадку, може надати потерпілий;
інформація з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про трудові, цивільно-правові відносини потерпілого, реєстрацію фізичної особи підприємця, члена фермерського господарства, члена особистого селянського господарства, самозайнятої особи на момент настання страхового випадку в залежності від місця, де стався страховий випадок. У разі відсутності такої інформації потерпілим надаються копії документів, які підтверджують, що на момент настання страхового випадку він працював саме у того страхувальника, у якого стався нещасний випадок або зареєстровано професійне захворювання.
Право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати настає з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.
Якщо справи про страхові виплати розглядаються вперше по закінченню трьох років з дня встановлення МСЕК стійкої втрати потерпілим професійної працездатності внаслідок ушкодження здоров`я, то страхові виплати призначаються з дня звернення за їх призначенням відповідно до чинних нормативно-правових актів.
Отже, право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати настає з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності та за умови подання всіх необхідних документів, визначених чинним законодавством.
Відповідно до ст. 45 Закону № 1105-ХІV Фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце: 1) навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; 2) подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; 3) вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку.
Фонд відмовляє у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов`язаним з виробництвом.
Із матеріалів справи встановлено, що єдиною підставою відмови позивачу у призначенні страхових виплат Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області зазначено ненадання ОСОБА_1 оригіналу акту про нещасний випадок, а лише його нотаріально засвідченої копії. 
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Так, передбачена Законом № 1105-XIV та Порядком № 11 вимога щодо надання конкретного переліку документів, у тому числі акту про нещасний випадок, пов`язана з необхідністю підтвердження факту нещасного випадку.
Зі змісту відмови відповідача встановлено, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області не заперечує сам факт нещасного випадку, який мав місце з позивачем, а лише заперечує можливість розгляду справи про страхові виплати на підставі нотаріально посвідченої копії акту про нещасний випадок.
Водночас, ненадання оригіналу акту про нещасний випадок, за відсутності сумнівів щодо фактичного настання такого випадку, не може бути підставою для відмови у розгляді справи про страхові виплати та створювати перешкоди в реалізації гарантованого законом права на соціальний захист.
До того ж, позивачем надано відповідачу нотаріально засвідчену копію акту про нещасний випадок, зміст якого відповідає змісту його оригіналу.
При цьому, відповідачем не наведено доказів, які б давали підстави для сумніву у достовірності вказаного документу.
Так, відповідач у наданих суду першої інстанції запереченнях вх. № 19590/22 від 12.04.2022 (а.с. 42) зазначив, що не заперечує існування оригіналу акта про нещасний випадок на виробництві № 7 від 25.04.1992, складеного комісією із розслідування та затвердженого 27.04.1992 керівником Полтавського управління бурових виробничого об`єднання «Укрнафта», однак вказав, що спірним питанням є можливість призначення страхових виплат на підставі саме нотаріально посвідченої копії акту, а не його оригіналу. 
Також відповідач зазначив, що з метою отримання оригіналу акта про нещасний випадок на виробництві № 7 від 25.04.1992 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області зверталось із відповідними запитами до Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області та Публічного акціонерного товариства Бурова компанія «Букрос» (правонаступник Полтавського управління бурових виробничого об`єднання «Укрнафта»), у відповідь на які останніми повідомлено про відсутність оригіналу акту № 7 від 25.04.1992.
Судовим розглядом встановлено, що страховий випадок, за наслідками якого складений акт форми Н-1 № 7 від 25.04.1992, відбувся у 1992 році, тобто до створення Фонду соціального страхування України, а отже оригінал вказаного акту до Фонду не передався. 
У той же час, відповідно до абз. 5, 6 пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1105 (в редакції, що діяла на момент створення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві), підприємство було зобов`язане зареєструватися в робочому органі виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та передати документи, що підтверджують право працівника на страхову виплату, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві, а також розміри цієї виплати та послуг по акту.
Проте, до відповідних органів Фонду соціального страхування України підприємством, на виробництві якого стався страховий випадок, документи щодо права позивача на страхові виплати не передавались.
Колегія суддів зазначає, що особа не може відповідати за належне виконання підприємством своїх обов`язків щодо ведення діловодства, зокрема вчасну передачу справ та документів у відповідні державні установи, так само як і за недоліки у роботі самих державних органів, з огляду на що для позивача внаслідок таких дій чи бездіяльності не можуть наставати негативні наслідки. 
Отже, подання застрахованою особою серед інших документів для отримання страхових виплат нотаріально засвідченої копії акту про нещасний випадок за формою Н-1, а не його оригіналу, не може бути підставою для відмови в призначенні.
Щодо висновків суду першої інстанції стосовно ненадання оригіналу документа, що засвідчує ступінь втрати професійної працездатності, колегія суддів зазначає, що такі обставини не були досліджувались відповідачем при розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення страхових виплат та не були підставою повернення документів позивачу.
Таким чином, враховуючи, що фактична відмова Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області у призначенні страхових виплат ґрунтується виключно на ненаданні позивачем оригіналу акту про нещасний випадок на виробництві № 7 від 25.04.1992, а лише нотаріально засвідченої копії, колегія суддів доходить висновку про протиправність зазначених висновків відповідача. 
У той же час, колегія суддів вказує, що ст. 44 Закону № 1105 (в редакції на момент звернення позивача) передбачає, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.
Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.
Втім, із матеріалів справи встановлено, що відповідачем на наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення страхових виплат не прийнято жодного рішення, передбаченого ч. 44 Закону № 1105, яке оформлене постановою, а саме про призначення таких виплат чи про відмову.
Листи відповідача від 23.10.2021, 26.11.2021, 03.12.2021 у відповідь на заяви позивача за змістом та формою не можуть вважатися відмовою у розумінні ст. 45 Закону № 1105.
При цьому, колегія суддів враховує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
З огляду на викладене, відсутність прийнятого відповідачем рішення у формі постанови за наслідками розгляду заяви позивача, свідчить про фактичну відсутність такого рішення взагалі та, як наслідок про допущену ним бездіяльність.
Разом з тим, заява ОСОБА_1 щодо призначення страхових виплат підлягає належному розгляду повноважним органом на відповідність вимогам закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений повноваженнями, зокрема, щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, або ж прийняти рішення.
У випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.
Так, у ході судового розгляду встановлено, що у спірних правовідносинах відповідач не розглянув заяву позивача у встановленому порядку.
Отже, оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з рішень, які передбачені ст. 45 Закону № 1105, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області повторно розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду про те, що ненадення оригіналу акту про нещасний випадок, а лише його нотаріально засвідченої копії, не може бути підставою для відмови у призначенні страхових виплат.
Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були неправильно застосовані норми матеріального права, з огляду на що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 по справі № 440/2518/22 - скасувати. 
          Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
          Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення страхових виплат з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	І.С. Чалий    В.В. Катунов