УХВАЛА
28 березня 2023 року
м. Київ
справа № 592/3595/17
провадження № 51-1898 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року щодо  ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу прокурора слід залишити без руху, встановивши їй строк для усунення недоліків, з огляду на таке.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Однак, прокурор подала касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та, зокрема, вказуючи про невідповідність викладених у рішенні апеляційного суду, фактичних обставин кримінального провадження стосовно засуджених  ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. 
При цьому, на обґрунтування своїх вимог прокурор наводить доводи, які за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження та не погоджується з оцінкою доказів, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції. 
Згідно з положеннямич. 1 ст. 433 КПК Українисуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При здійсненні касаційного провадження Суд не уповноважений скасовувати чи змінювати оскаржувані судові рішення через невідповідність викладених у них висновків фактичним обставинам справи, а виходить з обставин, установлених в оскаржених судових рішеннях. Також, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду. 
Натомість вказані обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції в межах вимог апеляційних скарг.
Проте, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду прокурор не зазначає які саме істотні порушення вимог кримінального процесуального закону допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок в апеляційному порядку за скаргами прокурора та захисника в інтересах ОСОБА_6 , які б були підставами для скасування ухвали апеляційного суду відповідно до вимог ст. 438 КПК України.
Згідно з положеннями ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.
Відсутність у касаційній скарзі належного обґрунтування вимог прокурора, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Враховуючи наведене, касаційну скаргу прокурора слід залишити без руху, надавши їй десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції прокурором має бути підтверджено, що вона не пропустила цей строк.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року щодо  ОСОБА_5 та ОСОБА_6  залишити без руху, надавши їй десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1                                                      ОСОБА_2                                   ОСОБА_3