Ухвала
 
27 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 352/450/22
провадження № 61-3565ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,  
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Інноваційна компанія», третя особа - ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
09 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року у цій справі. 
 
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, в обґрунтування якого зазначає, що копію постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року отримав на електронну пошту 07 лютого 2023 року. На підтвердження зазначеного надано відповідні докази: копію скріншоту електронної пошти заявника.
 
Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, Верховний Суд виходить із такого.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини, зокрема отримання копії постанови апеляційного суду 07 лютого 2023 року, свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.
 
У касаційній скарзі як на підставу оскарження судових рішень міститься посилання на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду). Зокрема, заявник у касаційній скарзі зазначає, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду 31 січня 2018 року у справі № 824/3229/14-а, від 21 лютого                   2020 року у справі № 761/25605/17, від 15 червня 2021 року у справі                                    № 761/23325/17. Таке обґрунтування відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України щодо підстав касаційного оскарження.
 
Водночас, посилання у касаційній скарзі на постанову Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», не є належним обґрунтуванням такої підстави касаційного оскарження судових рішень, яка передбачена пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки постанови Пленуму Верховного Суду України не є рішеннями Верховного Суду, які можуть бути наведені як приклад неоднакового застосування норм права у подібних правовідносинах. 
Також, у касаційній скарзі як на підставу оскарження судових рішень заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу), а саме суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).  
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.
 
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи. 
 
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, касаційна скарга містить посилання на підстави оскарження судових рішень, а саме, на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2022 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року.
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Інноваційна компанія», третя особа - ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Витребувати із Тисменицького районного суду Івано-Франківської області матеріали цивільної справи № 352/450/22.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді:	О. В. Ступак       І. Ю. Гулейков       С. О. Погрібний