ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8729/22 Справа № 203/2349/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Биліна  Т. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Биліни Т.І., 
суддів: Зайцевої С.А., Максюти Ж.І.,
за участю секретаря – Заворотного К.Я., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою 
                               представника ОСОБА_1 - 
                               адвоката Кияненко Дар`ї Олегівни, 
на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2022 року про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа — Центральна адміністрація Дніпровської міської ради про визнання дій самоправними, визнання висновку незаконним та нечинним, визнання рішення недійсним та нечинним, визнання ордеру недійсним, скасування реєстрації, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - Дніпровської міської ради, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою, -

ВСТАНОВИЛА:

Кіровським районним судом м.Дніпропетровська 13 жовтня 2022 року постановлено ухвалу, згідно якої суд задовольнив заяву відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року /а.с.82 Том І/.
З цією ухвалою не погодилася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кияненко Д.О., тазвернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального закону, в ній не враховані доводи ОСОБА_1 щодо наявності іншої цивільної справи №203/3867/22, щодо скасування ордеру, усунення перешкод у користуванні квартирою, а як наслідок на даний час вже існують підстави, які є причиною вжиття заходу забезпечення позову у даній справі, оскільки існує спір між сторонами щодо права власності та користування спірною квартирою, яка є предметом як цієї справи, так і справи №203/3867/22, а у разі задоволення позовних вимог в справі №203/3867/22 скасування цих заходів порушить фундаментальні права ОСОБА_1 на житло. До того ж судом першої інстанції розглянута заява ОСОБА_2 буз участі ОСОБА_1 , яка просила своєю заявою перенести розгляд цієї заяви, що судом проігноровано. 
13 грудня 2022 року Дніпровська міська рада, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що правові підстави для продовження заходів забезпечення позову вжитих ухвалою від 24 липня 2019 року у цій справі відсутні, оскільки постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2022 року, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 червня 2022 року в частині відмови у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 про визнання дій самоправними залишено без змін, вказане рішення є остаточним у цій справі.
Інші учасники справи своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались та відповідних відзивів не подавали. 
В судове засідання апеляційної інстанції адвокат Кияненко Д.О. - представник позивачки ОСОБА_1 не з`явилася, надала повторне клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці. Терміни відпустки не повідомила. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.
В судове засідання представники Дніпровської міської ради, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третьої особи — Центральна адміністрація Дніпровської міської ради та ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Щодо клопотання адвоката Кияненко Д.О. - представника позивачки ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до положень ч.1 ст.371 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. 
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року у цивільній справі №203/2349/19 була задоволена заява позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову, заборонено вчиняти будь-які дії зі здійснення приватизації квартири АДРЕСА_1 (Т. 1 а.с.82).
       Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетрвоська від 01 лютого 2022 року ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі; зустрічний позов ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою задоволено; усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні житлом та зобов`язано ОСОБА_1 звільнити квартиру АДРЕСА_1 від своїх речей та передати ключі від неї ОСОБА_2 (Т. 4 а.с. 84-86).
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 червня 2022 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2022 року в частині задоволення зустрічного позову  ОСОБА_2  про усунення перешкод у користуванні квартирою скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог (Т. 4 а.с.225-230).
       Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2022 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2022 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 30 червня 2022 року в частині відмови у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа - Центральна адміністрація Дніпровської міської ради, про визнання дій самоправними залишено без змін (Т. 5 а.с. а.с. 90 — 98).
       Також судом першої інстанції встановлено, що питання щодо скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою судді від 24 липня 2019 року, як під час ухвалення рішення, так і в апеляційнй інстанції не вирішувалось.
Задовольняючи заяву ОСОБА_2 щодо скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з повної відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , яке залишено без змін постановою Верховного Суду та є остаточним судовим рішення у цій справі, внаслідок чого продовження вжиття заходів забезпечення позову нормами процесуального закону не передбачені, посилаючись при цьому на ст.ст.149,158 ЦПК України.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком районного суду та вважає його обґрунтованим з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, спір між сторонами виник з приводу встановлення права користування квартирою АДРЕСА_1 . Тобто, предметом спору є вказане нерухоме майно та предметом доказування у цій цивільній справі є обставини правомірності одержання відповідачем ордеру на спірну квартиру, який надає можливість користування житловим приміщенням та початку процедури оформлення приватизації цього житлового приміщення, що знаходиться в комунальній власності, а також і з`ясування обставин правомірності користування спірною квартирою ОСОБА_1 .. 
В силу ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. 
       Згідно умов ст.151 ЦПК, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини її звернення.
Згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Згідно із ч.ч. 1, 4 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.
       Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. 
Виходячи з того, що рішенням суду, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 у задоволенні позову до ДМР, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання дій неправомірними, визнання висновку нечинним, визнання рішення та ордеру недійсним відмовлено в повному обсязі, проте питання щодо скасування заходів забезпечення позову вирішено не було, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відсутність підстав та необхідності для подальшого застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які дії зі здійснення приватизації квартири АДРЕСА_1 , вжитих ухвалою суду від 24 липня 2019 року та про необхідність скасування останніх, з чим повністю погоджується і колегія суддів. 
Доводи представника апелянта про те, що ОСОБА_1 не була присутня при розгляді заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, що порушує її майнові права в іншій справі, де вона є позивачем, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки питання про скасування забезпечення позову у цій справі, як і ухвалені у ній процесуальні документи з цього приводу, жодним чином не стосуються розгляду будь-яких інших справ, що розглядаються судами, де опосередковано предметом розгляду є зазначена квартира, в якій проживає ОСОБА_1 , враховуючи, що метою вжиття заходів забезпечення є запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів саме у цій справі, та остання, як позивач в іншій справі, не позбавлена права, передбаченого ст.149 ЦПК України, заявити аналогічну заяву про застосування заходів забезпечення того позову, з яким вона у тій справі звернулась.
Крім того розгляд заяви ОСОБА_2 у відсутності ОСОБА_1 , не є порушенням норми процесуального права, оскільки положення ст. 158 ЦПК України передбачають можливість ухвалити судове рішення з цього приводу як за ініціативою суду, так і за вмотивованим клопотання учасника справи, що розглядається в судовому засіданні, однак не містять вимоги щодо обов`язкової участі сторін при розгляді відповідної заяви.
Судом першої інстанції ухвала від 13 жовтня 2022 року ухвалена складом суду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, що відповідає вимогам ст. 158 ЦПК України, яка не передбачає прямої заборони розгляду цієї заяви у відсутність учасників справи.
Разом з цим, про розгляд заяви ОСОБА_2 щодо скасування заходів забезпечення позову у цій справі судом належним чином повідомлялись як ОСОБА_1 , так і її представник — адвокат Кияненко Д.О., що підтверджується повістками (а.с.103,104 Т.5) Обізнаність про призначення на 13 жовтня 2022 року до розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову, не заперечує представник апелянта в апеляційній скарзі, навпаки зазначає про подання нею клопотання про відкладення розгляду, при цьому це клопотання містить, як встановлено колегією суддів, викладену чітку позицію сторони ОСОБА_1 щодо заперечення скасування заходів забезпечення позову та відмови у задоволенні цієї заяви, однак не містить підстав для відкладення розгляду. Надана суду копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області ніяк не підтверджує взяття адвокатом Кияненко Д.О. участі саме в цій справі, що унеможливлювало б здійснення нею явку в судове засідання у цій справі з розгляду заяви ОСОБА_2 щодо скасування заходів забезпечення позову, де вона мала об`єктивну можливість надати свої заперечення особисто, однак такою можливістю не скористалась (а.с.107 Т.5).
Таким чином, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку з дотримання норм процесуального Закону щодо скасування заходів забезпечення позову у цій справі, як таких, що втратили свою необідність та підстави для їх застосування, з чим повністю погоджується і колегія суддів.
       Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі адвоката Кияненко Д.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , не спростовують висновків суду щодо наявності правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову. 
       З огляду на викладене, суд першої інстанції, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про скасування заходів забезпечення позову, її обґрунтування та додані до неї матеріали у їх сукупності, з`ясував фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті та дійшов вірного висновку про задоволення заяви  ОСОБА_2  про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року у цій справі.
Підстав для скасування ухвали суду та постановлення нової про відмову у задоволенні заявленої заяви, як про це просить представник ОСОБА_1 - адвокат Кияненко Д.О., колегією суддів не встановлено.
Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачає.
керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -         адвоката Кияненко Дар`ї Олегівни– залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2022 року– залишити без змін.        
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.І.Биліна 

Судді:                                                                С.А.Зайцева                        

                                                                       Ж.І.Максюта