ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року	Львів	Справа № 460/8758/20 пров. № А/857/17482/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Глушка І.В., Матковської З.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року (ухвалене головуючим – суддею Недашківська К.М. у м. Рівне) у справі № 460/8758/20 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

                                                       ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив стягнути з відповідача податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 14957 грн 40 коп.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що за платником податків обліковується податковий борг у загальному розмірі 14957 грн 40 коп., який виник внаслідок несплати платником податків сум податкових/грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у строки, установлені нормами Податкового кодексу України, на підставі податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 відмовлено в задоволенні адміністративного позову. 
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Разом з цим, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 15.03.2018 №0030858/4811-0533, від 02.04.2019 №0016021-4811-0533 та від 01.04.2020 №0070905-5633-0533 вважаються відкликаними, а тому суми зобов`язань - неузгодженими.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що за позивачем обліковувався податковий борг, який виник внаслідок несплати сум податкових / грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на підставі:
податкового повідомлення рішення від 15.03.2018 №0030858/4811-0533 на суму 4313,60 грн (а.с. 15);
податкового повідомлення рішення від 02.04.2019 №0016021-4811-0533 на суму 5018,60 грн (а.с. 17);
податкового повідомлення рішення від 01.04.2020 №0070905-5633-0533 на суму 5625,20 грн (а.с. 19).
Оскільки такий податковий борг відповідачем самостійно не сплачено, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі – ПК України)).
Відповідно пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Відповідно до п. 58.3. ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
За правилами п. 56.1. ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Згідно із п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Крім цього, у відповідності до абзацу 4 п. 56.18 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
При цьому, у відповідності до пп. 60.1.4, п. 60.1 ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
У випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду (п. 60.5 ст. 60 ПК України).
Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили та з дня набрання законної сили відповідним рішенням суду про скасування рішення контролюючого органу, яким визначені грошові зобов`язання, останнє вважається відкликаним та не створює будь-яких правових наслідків з моменту його прийняття.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі № 460/1278/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 15.03.2018 №0030858/4811-0533, від 02.04.2019 №0016021-4811-0533 та від 01.04.2020 №0070905-5633-0533.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2022 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області задоволено частково; рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 в адміністративній справі № 460/1278/21 змінено, замінивши в абзаці третьому резолютивної частини рішення цифру "2724,00 грн" цифрою "908 (дев`ятсот вісім) грн" та цифру "3750,00 грн" цифрою "1000 (одна тисяча) грн". У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Тобто податкові повідомлення-рішення, на підставі яких контролюючим органом сформовано суму податкового боргу, скасовані у судовому порядку.
Згідно із ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відтак вказані податкові повідомлення-рішення, якими позивачу було визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, вважаються відкликаними, сума грошового зобов`язання не є узгодженою, а тому, є вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення податкового боргу.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року у справі № 460/8758/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	З. М. Матковська