ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року          м.Дніпро         Справа №  908/3168/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Антоніка С.Г., Чус О.В.
при секретарі судового засідання Бурчак А.Ю.

Представники сторін:
від відповідача-1: Іванченко І.С., посвідчення №377 від 02.10.2009 р., представник;
прокурор: Вороновська О.В., посвідчення №058608 від 14.12.2020 р., прокурор відділу;
представник відповідача-2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача не з`явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково виробнича фірма Енергосистеми на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.08.2022 (повний текст складено та підписано 17.08.2022 суддя Левкут В.В.) у справі №908/3168/21

за позовом Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя (вул. Якова Новицького, 5, м. Запоріжжя, 69035) в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства освіти і науки України (пр. Перемоги, 10, м. Київ, 01135)
до відповідача-1 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (вул. Центральна, 6, м. Дніпро, 49000)
до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю Науково виробнича фірма Енергосистеми (вул. Зої Космодем`янської, 10, м. Запоріжжя, 69035)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державний навчальний заклад Запорізький професійний ліцей автотранспорту (вул. Волгоградська, 9, м. Запоріжжя, 69035)
про визнання недійсним договору оренди та повернення державного нерухомого майна
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя звернувся до Господарського суду Запорізької з позовною заявою в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах – Міністерства освіти і науки України до відповідачів: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях та товариства з обмеженою відповідальністю “Науково виробнича фірма “Енергосистеми”, в якому просить:
- визнати недійсним договір оренди № 2952/д від 21.05.2012 державного нерухомого майна – вбудованих в перший поверх нежитлових приміщень гуртожитку (літ. А-5, приміщення 5 частини приміщення з № 1 по № 13 включно) загальною площею 123,0 кв. м., що перебуває на балансі Державного навчального закладу “Запорізький професійний ліцей автотранспорту”, укладеного Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області та товариством з обмеженою відповідальністю “Науково виробнича фірма “Енергосистеми”;
- зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю “Науково виробнича фірма “Енергосистеми” повернути нерухоме майно – вбудовані в перший поверх нежитлові приміщення гуртожитку (літ. А-5, приміщення 5 частини приміщення з № 1 по № 13 включно) загальною площею 123,0 кв. м., розміщені за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зої Космодем`янської, 10, Міністерству освіти і науки України в особі балансоутримувача Державного навчального закладу “Запорізький професійний ліцей автотранспорту”.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.08.2022 у справі №908/3168/21 позов задоволено.  Визнано недійсним договір оренди № 2952/д від 21.05.2012 державного нерухомого майна – вбудованих в перший поверх нежитлових приміщень гуртожитку (літ. А-5, приміщення 5 частини приміщення з № 1 по № 13 включно) загальною площею 123,0 кв. м., що перебуває на балансі Державного навчального закладу “Запорізький професійний ліцей автотранспорту”, укладений Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області та товариством з обмеженою відповідальністю “Науково виробнича фірма “Енергосистеми”. Зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю “Науково виробнича фірма “Енергосистеми” повернути нерухоме майно – вбудовані в перший поверх нежитлові приміщення гуртожитку (літ. А-5, приміщення 5 частини приміщення з № 1 по № 13 включно) загальною площею 123,0 кв. м., розміщені за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зої Космодем`янської, 10, на користь Міністерства освіти і науки України в особі балансоутримувача Державного навчального закладу “Запорізький професійний ліцей автотранспорту”. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя кошти, витрачені у 2021 році на сплату судового збору в сумі 2270,00 грн. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю “Науково виробнича фірма “Енергосистеми” на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя кошти, витрачені у 2021 році на сплату судового збору в сумі 2270,00 грн.
Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що звертаючись з позовом про визнання договору оренди недійсним, прокурор обґрунтовував його тим, що спірний договір суперечить вимогам частини п`ятої статті 63 Закону України «Про освіту» (в редакції, чинній на час укладення договору оренди), оскільки об`єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов`язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням, тобто встановлено законодавчу заборону використання його з іншою метою.  Виходячи зі змісту першою статті 63 Закону України “Про освіту”, статті 70 Закону України “Про вищу освіту” (в редакції на час укладення спірного договору оренди), підпункту 2 пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796 “Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності”, пункту 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14 серпня 2001 року № 63, як додаткових джерел фінансування навчальних закладів законом передбачається можливість залучати, у тому числі, доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання. Проте надання в оренду таких приміщень, споруд, обладнання, що тимчасово не задіяні, дозволяється лише для їх використання, пов`язаного з навчально-виховним процесом відповідного навчального закладу, за умови, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17 та постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 917/782/20.
Відповідно до інформації, яка міститься у витязі з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності ТОВ «Науково виробнича фірма «Енергосистеми» є: 35.14 Торгівля електроенергією (основний); 43.21 Електромонтажні роботи; 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; 95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування; 58.29 Видання іншого програмного забезпечення; 62.01 Комп`ютерне програмування; 62.02 Консультування з питань інформатизації; 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.
Згідно з технічним паспортом, виготовленим ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», первинне призначення переданих в оренду приміщень - кімнати гуртожитку. На теперішній час, незважаючи на встановлені Законом України «Про освіту» та Законом України «Про вищу освіту» заборони щодо перепрофілювання або використання об`єктів закладів освіти і науки не за призначенням, змінено призначення приміщень з кімнат, в яких повинні проживати особи, що здобувають освіту в навчальному закладі, на офісні приміщення. Отже, спірне приміщення передане в оренду ТОВ «Науково виробнича фірма «Енергосистеми» всупереч забороні, встановленій чинним законодавством, оскільки спірне майно передано в оренду з метою здійснення проектних, проектно-вишукувальних, проектно-конструкторських робіт, тобто для діяльності, не пов`язаної з навчальним процесом ДНЗ “Запорізький професійний ліцей автотранспорту”.
З огляду на це, спірне приміщення навчального закладу використовується не за освітнім призначенням та в цілях, не пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу.
Також підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання повернути спірні приміщення балансоутримувачу, оскільки визнання недійсним договору оренди має правовим наслідком повернення цього приміщення власнику в порядку і на умовах, які встановлені законом.
Щодо заяви відповідача-1 про застосування наслідків спливу позовної давності суд виходив з того, що надання в оренду державного майна з порушенням частини п`ятої статті 63 Закону України “Про освіту”, Закону України “Про вищу освіту”, Закону України “Про оренду державного та комунального майна” треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави. У такому разі позовну вимогу щодо повернення майна слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця майна (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71); від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96); від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81); від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97); від 7 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц (пункт 46)).

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Науково виробнича фірма Енергосистеми подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повінстю.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
- матеріали справи не містять належних та допустимих доказів нездійснення та/або неналежного здійснення, в тому числі запланованих, заходів державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження неналежного виконання покладених законом повноважень на позивача.
- інформація з листування між заступником керівника прокуратури та позивачем не дає жодних підстав стверджувати про нездійснення або неналежне здійснення захисту таких інтересів компетентним державним органом, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.
Зміст листування не дає підстави вважати про відсутність у позивача намірів в майбутньому (в межах строку позовної давності) вживати заходи позовного характеру, та відсутність інформації про заплановані заходи контролю.
Судом першої інстанції неналежно оцінено норми права та проігнороване, що на не існує належних юридичних передумов та нормативно обґрунтованих підстав для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах, враховуючи суть спірних правовідносин в розглядуваній справі, а також приписи ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.53 Господарського процесуального кодексу України.
- не заперечується учасниками справи і передбачено умовами договору оренди, що спірне орендоване приміщення є нежитловим і до укладення договору оренди не використовувалося як кімнати для проживання студентів.
На сьогоднішній день відсутня інформація та докази, що оренда відповідачем 2 спірного приміщення погіршує соціально-побутові умови осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.
Не досліджено судом відсутність доказів існування потреби ДНЗ у задіянні орендованого приміщення в учбовому процесі. Відсутні докази обмеження в доступі до проживання в гуртожитку здобувачами освіти в цьому ДНЗ та його придатності взагалі до використання в якості місця для проживання в контексті діючих санітарних норм (заступником керівника прокуратури ці аспекти взагалі не згадуються в позовній заяві), отже, такі підстави представництва є необгрунтованими. Міркування заступника керівника прокуратури довкола дотримання/недотримання пропускного режиму в гуртожитку, за який не відповідають відповідачі, взагалі не має ніякого відношення до належних підстав представництва інтересів держави прокурором. До того ж, до гуртожитку, де проживають студенти є окремий вхід, що не заперечується учасниками процесу.
- в матеріалах справи відсутні докази невиконання або неналежного виконання орендарем спірного договору та відсутність заборгованості з орендної плати у відповідача 2 перед балансоутримувачем, то таке свідчить про наповнення Державного бюджету України в рахунок отримання орендної плати за користування відповідачем 2 нерухомим майном, та спрямування відповідних коштів на забезпечення існуючих потреб навчального закладу, отже заступником керівника прокуратури не доведено наявності порушення охоронюваного законом інтересу держави, що є підставою для відмови в його задоволенні за необґрунтованістю.
- судом взагалі проігнороване наявний воєнний стан України, необхідність діяти на користь державі. В той час, як одним з головних завдань держави є зберігти наявний бізнес, що приносить дохід державі, рашення суду першої інстанції веде до припинення надходжень від оренди нежитлового приміщення, при цьому деструктивні дії прокуратури очевидні. Як видно з матеріалів справи, навіть Позивач за те, щоб майно, яке не використовується ним, приносило дохід Позивачу та державі. 

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу Заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя вказує, що:
- позовна заява подається прокурором в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, як органу, уповноваженого державою управляти майном та здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Поряд з цим, при наявності порушень інтересів держави Міністерство освіти та науки України тривалий час бездіє у вказаних спірних правовідносинах та не вживає дієвих заходів до їх усунення.
Вказаний орган володів інформацією про передачу приміщення гуртожитку ДНЗ «Запорізький професійний ліцей автотранспорту» в оренду ТОВ «Науково виробнича фірма, «Енергосистеми» для цілей, що не пов`язані з освітнім процесом, а для розміщення суб`єкту господарювання, що здійснюють проектні, проектно-вишукувальні, проектно-конструкторські роботи.
Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя листом від 23.06.2021 № 52-2882вих-21 повідомлено МОН України про виявленні порушення при укладенні договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 21.05.ДО 12 №2952/д. У цьому листі прокурор просив повідомити про вжитті Міністерством заходи на усунення порушень та чи будуть вживатися заходи щодо визнання недійсним згаданого правочину та повернення майна Балансоутримувачу.
Водночас у листі від 26.07.2021 за №1/11-5488 МОН жодної інформації щодо вжиття заходів позовного характеру- з метою визнання недійсним договору оренди № 2952/д від 21.05.2012 та повернення майна не надало.
У зв`язку з цим, Вознесенівською окружною прокуратурою міста j Запоріжжя повторно скеровано лист № 54-5044вих21 від 25.08.2021до Міністерства освіти і науки України щодо вжиття заходів позовного характеру за вказаним Договором. Згідно з відповіддю № 1/11-6709 від 10.09.2021 заходи щодо розірвання договору оренди Міністерством не вживались.
Ураховуючи згадані вище обставини щодо обізнаності Міністерства освіти та науки України про порушення інтересів держави, та беручи до уваги бездіяльність вказаного органу державної влади, є виключний випадок, за якого порушення відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій із їх захисту, що призводить до виникнення у органів прокуратури не лише права, а й обов`язку вжити заходів з представництва інтересів держави в суді.
- приміщення, які передано в оренду є будівлями державного, навчального закладу, то вони можуть передаватись в оренду виключно з дієтою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо цим закладом, обов`язково пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників цього процесу.
Окрім того, використання приміщень гуртожитку закладу освіти не за цільовим призначенням - для здачі в оренду з метою зайняття підприємницькою діяльністю, та, відповідне», надання доступу до споруди гуртожитку необмеженому колу осіб, що користуються послугами орендарів, позбавляє керівництво навчального закладу здатності належним чином організувати пропускний режим до гуртожитку відповідно до вимог діючого законодавства, забезпечити нормальні умови проживання в гуртожитку та безпеку учнів та студентів.

У відзиві на апеляційну скаргу Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областяхвказує, що:
- оспорюваний договір оренди нерухомо майна №2952/д було укладено 21.05.2012, а позовна заява прокурором була подана до господарського суду Запорізької області 01.11.2021, вважаємо, що дана позовна заява була подана прокурором з порушенням строку позовної давності. Бо перебіг позовної давності за вимогами про визнання правочину недійсним починається згідно ч.1 ст.261 ЦК України, від дня коли особа довідалася або могла довідатися про вчинення цього правочину. Загальна позовна давність (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (статті 256,257,267 ЦК України).
- оскільки вимог Закону № 1697-VII прокурором не дотримано, Велика Палата Верховного Суду мала зробити висновок про те, що у цій справі відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її.
- чинне законодавство дозволяє передачу в оренду окремого індивідуально визначеного майна, що входить до складу об`єкта освіти як цілісного майнового комплексу, а саме: приміщень, споруд та обладнання навчальних закладів, що тимчасово не використовуються у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності за умови, якщо це не погіршує соціально-побутових умов колективу відповідного навчального закладу.
- передання замощення в оренду відповідачу-2 не порушує права осіб, які навчаються чи працюють у навчальному закладі, навпаки це дозволяє студентам та викладачам безпечно розміщувати на території освітнього закладу свої транспортні засоби, при цьому кошти від оренди надходять як до Державного бюджету так і на потреби балансоутримувача.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022 витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи №908/3168/21. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №908/3168/21.
21.09.2022 справа №908/3168/21 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.09.2022 апеляційну скаргу було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме:
- оригіналу платіжного документа про сплату судового збору у сумі 6 810,00 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.08.2022 у справі №908/3168/21;
До канцелярії суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої на виконання ухвали суду додано відповідні докази.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду №1959/22 від 04.11.2022 (для вирішення питання про відкриття провадження у справі, тощо) проведено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2022 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Антоніка С.Г., Кощеєва І.М.
Ухвалою суду від 04.11.2022 Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Науково виробнича фірма Енергосистеми на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.08.2022 у справі №908/3168/21. Розгляд справи призначити у судовому засіданні на 30.11.2022 о 12:20 годин.
У зв`язку з виходом з відпустки судді Чус О.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду №2040/22 від 25.11.2022, справу передано на розгляд раніше визначеному складу суду у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Антоніка С.Г., Чус О.В.
Ухвалою суду від 30.11.2022 в судовому засіданні оголошено перерву до 19.12.2022 на 12:40 год.
19.12.2022 судове засідання не відбулося через перебування судді Чус О.В. у відпустці.
Ухвалою суду від 30.11.2022 розгляд справи призначено у судовому засіданні на 30.01.2023 о 12:40 годин.
Від представника відповідача-2 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.
Ухвалою суду від 17.01.2023 судові засідання у справі №908/3168/21 ввирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку “EasyCon”.
Відповідно до акту Центрального апеляційного господарського суду від 30.01.2023 щодо відсутності можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції, зазначено, що представник відповідача - 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю Науково виробнича фірма Енергосистеми не вийшов на зв`язок. Секретарем судового засідання Бурчаком А.Ю. в процесі підготовки до проведення фіксації у режимі відеоконференції було встановлено працездатність комплексу технічних засобів відеозапису та зауважень щодо його роботи не було, однак під час пошуку адреси, вказаної в клопотанні про проведення судового засідання в режимі відеоконференції було встановлено відсутність останньої в списку контактів. Секретар судового засідання Бурчак А.Ю. спробував зв`язатися з представником відповідача-2 засобами телефонного зв`язку, але дзвінок не відбувся, через відсутність відсутність зв`язку у представника відповідача-2. Оскільки часу для очікування у колегії суддів не було, судове засідання в режимі відеоконференції не відбулося.
Про дату час і місце розгляду справи представники відповідача -2 та третьої особи були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку на їхні електронні адреси копій копій ухвал апеляційного суду.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.
Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.
Беручи до уваги, що неявка представників відповідача -2 та третьої особи не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.
30.01.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (Орендодавець) (в подальшому реорганізоване у Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях) та товариством з обмеженою відповідальністю “Науково виробнича фірма “Енергосистеми” (Орендар) 21.05.2012 укладений договір № 2952/д оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі державного навчального закладу «Запорізький професійний ліцей автотранспорту» (далі - Договір).
Відповідно до п. 1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - вбудовані в перший поверх нежитлові приміщення гуртожитку (літера А-5, приміщення 5 частини приміщення з № 1 по № 13 включно) загальною площею 123,0 кв.м., розміщених за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зої Космодем`янської, 10, відповідно до плану поверхів та експлікації приміщень з технічного паспорту будівлі.
Пунктом 1.3 Договору передбачено, що майно передається в оренду з метою розміщення суб`єкта господарювання, який здійснює проектні, проектно-вишукувальні, проектно-конструкторські роботи.
Згідно із п. 2.1 Договору передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а Орендар користується ним протягом строку оренди. 
Державне нерухоме майно передано ТОВ «Науково виробнича фірма «Енергосистеми» шляхом підписання акту приймання-передавання від 21.05.2012.
За визначенням п. 10.1 Договору, цей договір укладено строком на 1 (один) рік, що діє з 21.05.2012 по 20.05.2013 включно. 
У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміни його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий термін і на тих же умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються договором про зміни, який є невід`ємною частиною договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти переданим майном (п. 10.4 Договору).
Строк дії договору неодноразово продовжувався сторонами. Договором про зміни №4 від 08.06.2018 строк дії Договору продовжено до 18.05.2021.
Відповідно до інформації, яка міститься у витязі з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності ТОВ “Науково виробнича фірма “Енергосистеми” є: 35.14 Торгівля електроенергією   (основний); 43.21 Електромонтажні роботи; 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; 95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування; 58.29 Видання іншого програмного забезпечення; 62.01 Комп`ютерне програмування; 62.02 Консультування з питань інформатизації; 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.
Згідно з технічним паспортом, виготовленим ТОВ “Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації”, первинне призначення переданих в оренду приміщень - кімнати гуртожитку. На теперішній час, незважаючи на встановлені Законом України “Про освіту” та Законом України “Про вищу освіту” заборони щодо перепрофілювання або використання об`єктів закладів освіти і науки не за призначенням, змінено призначення приміщень з кімнат, в яких повинні проживати особи, що здобувають освіту в навчальному закладі, на офісні приміщення.
Прокурор, вважаючи, що при укладенні договору оренди № 2952/д від 21.05.2012 наявні порушення приписів Закону України “Про освіту”, “Про вищу освіту”, “Про оренду державного та комунального майна”, зазначає, що оскільки майно за договором не може бути об`єктом оренди для використання його у господарській діяльності, договір є недійсним, тому на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України просив визнати його недійсним і на підставі ч. 1 ст.216 Цивільного кодексу України зобов`язати відповідача 2 провернути майно власнику - Міністерству освіти і науки України в особі Балансоутримувача Державного навчального закладу “Запорізький професійний ліцей автотранспорту”.
Прокурор в позові вказує, що його звернення з позовом до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності розпорядження державним майном (об`єкт освіти), що перебуває під особливою охороною держави і дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства. Прокурор зауважив, що Міністерство освіти і науки України, як орган, уповноважений державою управляти майном та здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, володів інформацією про передачу приміщення гуртожитку ДНЗ «Запорізький професійний ліцей автотранспорту» в оренду ТОВ «Науково виробнича фірма «Енергосистеми» для цілей, що не пов`язані з освітнім процесом, а для розміщення суб`єкту господарювання, що здійснюють проектні, проектно-вишукувальні, проектно-конструкторські роботи. Поряд з цим, при наявності порушень інтересів держави Міністерство освіти та науки України тривалий час не вживає дієвих заходів до їх усунення.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Відповідно до ч. 4 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Згідно частити 3 даної статті прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.
Таким чином, прокурор має право здійснювати в господарському суді представництво законних інтересів держави в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, за виключенням державних компаній.
Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
Згідно із ст. 1 Закону України “Про управління об`єктами державної власності” управління об`єктами державної власності здійснюється уповноваженими органами влади з метою задоволення державних та суспільних потреб.
Частиною 1 ст. 4 вказаного Закону визначено, що суб`єктами управління об`єктами державної власності, поміж інших, є міністерства (далі - уповноважені органи управління) та Фонд державного майна України.
У відповідності до п. 32 ч. 1 ст. 6 Закону України “Про управління об`єктами державної власності” уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань надають орендодавцям об`єктів державної власності згоду на оренду державного майна і пропозиції щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна та здійснення на орендованих підприємствах технічної політики в контексті завдань галузі та організовують контроль за використанням орендованого державного майна.
Згідно пп. 89 п. 4, пп. 3 п. 5 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №630 від 16.10.2014, Міністерство освіти і науки України здійснює управління об`єктами державної власності, що належать до сфери його управління, та контролює діяльність підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління.
Відповідно до Статуту Державного навчального закладу “Запорізький професійний ліцей автотранспорту”, затвердженого Міністерством освіти і науки України 20.05.2010, він є підпорядкованим Міністерству освіти і науки України державним професійно-технічним навчальним закладом другого атестаційного рівня, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття професійно-технічної та повної загальної середньої освіти (п.1.1 Статуту).
Враховуючи викладене, Міністерство освіти і науки України як власник має повний комплекс прав та обов`язків щодо спірного майна, тобто є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Зважаючи на нездійснення Міністерством освіти і науки України заходів для звернення до суду з позовом стосовно захисту інтересів держави та враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, у чому полягає порушення інтересів держави, а також визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, суд дійшов до висновку, що прокурор обґрунтовано, у межах своїх повноважень, звернувся до суду з даним позовом.
Як вбачається зі змісту тексту позовної заяви :
« … Порушення інтересів держави у даному випадку полягає в тому, що приміщення гуртожитку закладу освіти, що є державним майном, не використовується за цільовим призначенням - для проживання іногородніх учнів та студентів, для організації їх самостійної роботи, відпочинку, заняття фізичною культурою і спортом тощо, а фактично передані суб`єкту господарювання для зайняття підприємницькою діяльністю та одержання від цього відповідного прибутку…
… Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя листом від 23.06.2021 № 52-2882вих-21 повідомлено МОН України про виявленні порушення при укладенні договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 21.05.2012 №2952/д. У цьому листі прокурор просив повідомити про вжитті Міністерством заходи на усунення порушень та чи будуть вживатися :аходи щодо визнання недійсним згаданого правочину та повернення майна Балансоутримувачу.
Водночас у листі від 26.07.2021 за №1/11-5488 МОН жодної інформації щодо вжиття заходів позовного характеру з метою визнання недійсним договору оренди № 2952/д від 21.05.2012 та повернення майна не надало.
У зв`язку з цим, Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя повторно скеровано лист № 54-5044вих21 від 25.08.2021 до Міністерства освіти і науки України щодо вжиття заходів позовного характеру за вказаним Договором. Згідно з відповіддю № 1/11-6709 від 10.09.2021 заходи щодо розірвання договору оренди Міністерством не вживались…».
Прокурором на підтвердження факту дотримання ним  попереднього, до звернення до суду порядку сповіщення про наявність підстав для представництва інтересів держави, у відповідності до положень частини 4 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” надано копії листів:
- Лист Вознесенівської окружної прокуроратури міста Запоріжжя від 17.06.2021р. № 52-2739вих 21(т.1 а.с. 76-77); 
- Відповідь на нього вих.№ 1157 від 22.06.2021р. (т.1 а.с. 78);
- Лист Вознесенівської окружної прокуроратури міста Запоріжжя від 23.06.2021 № 52-2882вих-21 (т.1 а.с. 83-87);
- Відповідь на нього Міністерства освіти та науки від 26.07.2021 № 1/11-5488 ( т.1 а.с. 88-94);
- Лист Вознесенівської окружної прокуроратури міста Запоріжжя від 25.08.2021р. № 52-5044вих-21 (т.1 а.с. 95-97);
- Відповідь на нього № 1/11-6709 від 18.098.2021р. (т.1 а.с. 9899);
- Лист Вознесенівської окружної прокуроратури міста Запоріжжя від 02.09.2021р. № 52-5358вих-21 (т.1 а.с. 100-101);
- Відповідь на нього від 16.09.2021р. № 01-22/1225 (т.1 а.с. 102-103);
- Лист Вознесенівської окружної прокуроратури міста Запоріжжя від 24.09.2021р. № 5295вих21 (т.1 а.с. 104-105);
- Відповідь на нього від 30.09.2021р. № 01-22/1303 (т.1 а.с. 106).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині встановлення обставин нездійснення Міністерством освіти і науки України , як власником майна, яке  має повний комплекс прав та обов`язків щодо спірного майна, тобто є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах,  заходів для звернення до суду з позовом стосовно захисту інтересів держави та , відповідно того, що прокурор обґрунтовано, у межах своїх повноважень, звернувся до суду з даним позовом.
Доводи апеляйційної скарги в частині того, що « …
інформація з листування між заступником керівника прокуратури та позивачем не дає жодних підстав стверджувати про нездійснення або неналежне здійснення захисту таких інтересів компетентним державним органом, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.
Зміст листування не дає підстави вважати про відсутність у позивача намірів в майбутньому (в межах строку позовної давності) вживати заходи позовного характеру, та відсутність інформації про заплановані заходи контролю.
Таким чином, вважаємо, що судом першої інстанції неналежно оцінено норми права та проігнороване, що на не існує належних юридичних передумов та нормативно обґрунтованих підстав для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах, враховуючи суть спірних правовідносин в розглядуваній справі, а також приписи ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.53 Господарського процесуального кодексу України…» визнається колегією суддів таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Скаржником не спростовано належними і допустимими в розумінні статтей 76,77 Господарського процесуального кодексу України доказами висновки суду першої інстанції в частині того, що орендоване майно передане в оренду ТОВ “Науково виробнича фірма “Енергосистеми” всупереч забороні, встановленій чинним законодавством, оскільки спірне майно передано в оренду з метою здійснення проектних, проектно-вишукувальних, проектно-конструкторських робіт, тобто для діяльності, не пов`язаної з навчальним процесом ДНЗ “Запорізький професійний ліцей автотранспорту”.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що:
« … На сьогоднішній день відсутня інформація та докази, що оренда відповідачем 2 спірного приміщення погіршує соціально-побутові умови осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.
Не досліджено судом відсутність доказів існування потреби ДНЗ у задіянні орендованого приміщення в учбовому процесі. Відсутні докази обмеження в доступі до проживання в гуртожитку здобувачами освіти в цьому ДНЗ та його придатності взагалі до використання в якості місця для проживання в контексті діючих санітарних норм (заступником керівника прокуратури ці аспекти взагалі не згадуються в позовній заяві), отже, такі підстави представництва є необгрунтованими. Міркування заступника керівника прокуратури довкола дотримання/недотримання пропускного режиму в гуртожитку, за який не відповідають відповідачі, взагалі не має ніякого відношення до належних підстав представництва інтересів держави прокурором. До того ж, до гуртожитку, де проживають студенти є окремий вхід, що не заперечується учасниками процесу.
Вважаємо недоведеністю Позивачем факту того, що:
- укладення спірного договору має наслідком порушення цілісності майнового комплексу або погіршення соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі;
- майно, яке є предметом договору, використовувалося у навчальному процесі (у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності) або є в цьому потреба;...» відхиляються як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що « … в матеріалах справи відсутні докази невиконання або неналежного виконання орендарем спірного договору та відсутність заборгованості з орендної плати у відповідача 2 перед балансоутримувачем, то таке свідчить про наповнення Державного бюджету України в рахунок отримання орендної плати за користування відповідачем 2 нерухомим майном, та спрямування відповідних коштів на забезпечення існуючих потреб навчального закладу, отже заступником керівника прокуратури не доведено наявності порушення охоронюваного законом інтересу держави, що є підставою для відмови в його задоволенні за необґрунтованістю…
… судом взагалі проігнороване наявний воєнний стан України, необхідність діяти на користь державі. В той час, як одним з головних завдань держави є зберігти наявний бізнес, що приносить дохід державі, рашення суду першої інстанції веде до припинення надходжень від оренди нежитлового приміщення, при цьому деструктивні дії прокуратури очевидні. Як видно з матеріалов діла, навіть Позивач за те, щоб майно, яке не використовується ним, приносило дохід Позивачу та державі…» відхиляються як такі, що стосуються встановлення обставин, які не входять до предмету доказування.
Доводи апеяляційної скарги в частині того, що « … Судове рішення, прийняте судом першої інстанції, суперечить інтересам держави…» відхиляються як такі, що носять характер оціночних суджень, а тому не потребують додаткової аргументації їх відхилення.
Колегія суддів відхиляє помилкові твердження інших учасників справи щодо порушення прокурором строків позовної давності, оскільки як вірно встановлено  місцевим господарським судом надання в оренду державного майна з порушенням частини п`ятої статті 63 Закону України “Про освіту”, Закону України “Про вищу освіту”, Закону України “Про оренду державного та комунального майна” треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави. У такому разі позовну вимогу щодо повернення майна слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця майна (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71); від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96); від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81); від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97); від 7 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц (пункт 46)).
Власник майна може вимагати усунення порушення його права власності, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таке майно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц (абзац п`ятий пункту 143), від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц (пункт 99), від 7 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц (пункт 46)).
Отже, позовна давність не може поширюватися на вимоги про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 Цивільного кодексу України), оскільки в такому разі йдеться про так зване триваюче правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин у процесуальному і матеріальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду , яке є предметом апеляційного оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Запорізької області від 03.08.2022 у справі №908/3168/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Науково виробнича фірма Енергосистеми на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 6  810,00 грн. (т. 2 а.с. 165) покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково виробнича фірма Енергосистеми на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.08.2022 у справі №908/3168/21 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 03.08.2022 у справі №908/3168/21 – залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору у сумі 6 810,00 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Науково виробнича фірма Енергосистеми (69035, м. Запоріжжя, вул. Зої Космодем`янської, 10, код ЄДРПОУ 35764186).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 09.02.2023

Головуючий суддя                                                            М.О. Дармін

Суддя                                                                                С.Г. Антонік

Суддя                                                                                О.В. Чус