ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 202/43/22(2-а/202/14/2022)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О. 
          розглянувши у відкритому судовому засіданні   в місті Дніпро  апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції  
на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська   від 26.12.2022 року, (суддя суду першої інстанції Марченко Н.Ю.), прийняту в порядку спрощеного провадження в м. Дніпро, в адміністративній справі №202/43/22 (2а/202/14/2022)   за позовом ОСОБА_1  до  Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 2 роти 1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Садовського Костянтина Сергійовича  про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та відшкодування моральної шкоди, - 
ВСТАНОВИВ:
           05 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову АА № 669929 від 09 вересня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2   статті 44-3 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на його користь моральну шкоду в розмірі 60000 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 44 500 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 вересня 2021 року інспектором взводу 2 роти 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Садовським К.С. була винесена постанова серії АА № 669929, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2   статті 44-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.
          Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір.
          Не погодившись з рішенням суду Департамент патрульної поліції звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не проаналізував належним чином та не дослідив достеменно наявність скоєного позивачем правопорушення, яке мало місце, а всупереч цьому прийняв пояснення позивача як доказ, який має більш вагоме значення, що є неприпустимим в розумінні добросовісного та розсудливого розгляду справи.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга   підлягає  задоволенню з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09.09.2021 року поліцейським Управління патрульної поліції винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.. 
          Відповідно до означеної постанови, ОСОБА_1 09.09.2021 року о 11:03 перебував за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, будинок 11, без захисної маски, що закриває рот та ніс, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.
          Не погодившись з постановою про накладення адміністративного стягнення позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.
          Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення як передумови для притягнення останнього до адміністративної відповідальності. 
          Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
          В свою чергу, відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.
Згідно із ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          В свою чергу, у відповідності до  ст. 73 КАС України,    належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
При цьому, суд зазначає,  наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до   ст..251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
          Між тим, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції відповідачами не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Не наведено посилань на такі докази і в постанові по справі про адміністративне правопорушення. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак не надав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про достатність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у такій справі.
Щодо посилань відповідача про те, що доказом допущення позивачем адміністративного правопорушення є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як вже зазначалось, доказами вчинення адміністративного правопорушення є  будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення є актом суб`єкта владних повноважень, який прийнято відповідною посадовою особою саме на підставі доказів вчинення адміністративного правопорушення, відтак сама по собі постанова по справі про адміністративне правопорушення не може бути визнана судом як єдиний беззаперечний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення як підстави для притягнення його до відповідальності на підставі ст. 44-3 КУпАП.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.
Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції   – залишити без задоволення.
Рішення Індустріального районного суду  м. Дніпропетровська   від 26.12.2022 року в адміністративній справі №202/43/22 (2а/202/14/2022) – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України. 

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук