Справа № 306/844/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       02 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Джуги С.Д.
суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В. 
з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 березня 2022 року у складі судді Ганчак Л.Ф. в справі за позовом ОСОБА_1 до Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії,- 
встановив:
У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. 
В заявленому позові просила визнати протиправною бездіяльність Неліпинської сільської ради Свалявського району щодо неоформлення позивачу безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,1573 га, що розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що перебуває у її фактичному користуванні. Зобов`язати Неліпинську сільську раду Мукачівського району вжити заходів по оформленню приватизації земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , на якій знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, належний позивачу, шляхом затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1573га без погодження із суміжним землекористувачем ОСОБА_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , в тому числі реєстрації речового права на земельну ділянку площею 0,1573 га та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач звернулася до Неліпинської сільради з приводу затвердження проекту технічної документації на земельну ділянку за вищевказаною адресою. До технічної докуметації надала відповідні документи. Розгляд даного питання комісія Неліпинської сільської ради вирішувала з виходом на місце за участі суміжного землекористувача ОСОБА_2 , оформивши Акт розгляду земельного спору від 04.04.2019 року, який погодив Неліпинський сільський голова, та дійшла висновку, що суміжним землекористувачем дане питання необхідно вирішувати у судовому порядку, так як суміжний землекористувач «бажає» мати більше земельної ділянки, ніж фактично використовує,про що вказано в акті від 04.04.2019 року та в акті 05.07.2019 року.
11.07.2019 року вона повторно звернулася із письмовою заявою до сільського голови з проханням вирішити питання приватизації земельної ділянки, яка огороджена та перебуває у її користуванні, без погодження із суміжним землекористувачем. Однак, Неліпинська сільська рада фактично самоусунулася від виконання своїх обов`язків як орган, що вирішує земельні спори, пов`язавши вирішення питання приватизації земельної ділянки виключно з волею суміжного землекористувача ОСОБА_2 , чим допустила протиправну бездіяльність.
Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 березня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Неліпинської сільської ради Мукачівського району щодо неоформлення позивачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,1573 га, що розташована в АДРЕСА_1 . Стягнуто з Неліпинської сільради Мукачівського району на користь ОСОБА_1 судовий збір в ромірі 840,80(вісімсот сорок грн. 80коп.) грн. та 2000 (дві тисячі) грн. за оплачені послуги адвоката.В задоволенні решта позову – відмовлено.
На дане рішення Неліпинська сільська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов неправильних висновків про наявність в діях сільської ради протиправної бездіяльності та безпідставно задовольнив заявлений позов.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_3 підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підстав ч.2 ст 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2007 року.
Згідно земельно-кадастрової книги Неліпинської сільської ради за дворогосподарством АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка площею 0,15га.
На замовлення позивача ОСОБА_1 розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 , згідно із якою площа земельної ділянки становить 0, 1573га.
Відповідач ОСОБА_2 , власник житлового будинку в АДРЕСА_2 , є одним із суміжним землекористувачів із земельною ділянкою позивача. 
Згідно земельно-кадастрової книги Неліпинської сільської ради за адресою в АДРЕСА_2 рахується земельна ділянка площею 0,05га.
Між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 наявний спір щодо меж земельних ділянок та площі, внаслідок якого ОСОБА_2 не погоджує позивачу межі земельної ділянки.
Згідно Акту розгляду земельного спору від 04.04.20019 року комісією встановлено, що відповідно до обмірів земельної ділянки в АДРЕСА_2 , довжина ділянки до встановленої огорожі складає 40,74м., площа ділянки становить 0,0442га; земельної ділянки в АДРЕСА_1 – довжина ділянки до встановленої огорожі складає 73,94м., площа ділянки становить 0,1620 га. В зв`язку з тим, що згоди місця розташування межі земельних ділянок сторонами не досягнуто, рекомендовано сторонам звернутися до суду для вирішення земельного спору в судовому порядку та звернутися в землевпорядну організацію на проведення топографо- геодезичних робіт для більш чіткого визначення параметрів земельних ділянок і дотримуватися глави 17 ЗК України «Добросусідство» (а.с.83- 84).
Згідно Акту розгляду земельного спору від 05.07.2019року щодо меж та площ земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 комісія рекомендує: так як земельний спір можна вирішити на користь однієї або іншої сторони, комісія вважає за доцільне сторонам земельного спору звернутися до суду для вирішення спірного питання в судовому порядку. (а.с.94-95)
12.07.2019 року позивач ОСОБА_1 подала заяву Неліпинському сільському голові в якій просила вирішити питання про надання їй дозволу на приватизацію земельної ділянки під належним їй на праві власності майном без погодження з суміжним землекористувачем ОСОБА_2 (а.с.98).
Рішенням 35 сесії 7 скликання Неліпинської сільської ради від 15.07.2019р №390 вирішено: затвердити Акти розгляду земельного спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 04.04.2019р.та 05.07.2019р; громадянам дотримуватися глави 17 ЗК України «Добросусідство»; у разі незгоди з даними актми рогляду земельного спору рекомендовано звернутися до суду для подальшого вирішення земельного спору в судовому порядку. (а.с.97).
Листом за підписом сільського голови №401/02-19 від 16.07. 2019 р. на заяву ОСОБА_1 від 12.07.2019 року про надання їй дозволу на приватизацію земельної ділянки позивача повідомлено, що сільська рада не має можливості погодити їй технічну документацію із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі на місцевості до вирішення земельного спору по суті (а.с.99).
Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Згідно із ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Частиною 1 ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі зокрема, приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян (ч.3 п. а ст.116 ЗК України 
Згідно із ч. 1- 2 ст.118 ЗК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.
Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. (ч.10-11 ст. 118 ЗК України)
Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.
Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Згідно із ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 розробила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 та звернулася до Неліпинської сільської ради із заявою, в якій просила вирішити питання про надання їй дозволу на приватизацію земельної ділянки під належним їй на праві власності майном без погодження з суміжним землекористувачем ОСОБА_2 . До поданої заяви позивач додала копію відповідної технічної документації.
Відповідач, отримавши від позивача дану заяву зобов`язаний був у місячний строк, розглянути на пленарному засіданні сільської ради заяву позивача та прийняти рішення по суті, яке порушено в цій заяві. 
Однак, Неліпинська сільська рада не розглянула в установленому законом порядку заяву позивача та не прийняла по ній рішення. Натомість, листом сільського голови повідомила позивача про неможливість розгляду її заяви до вирішення земельного спору по суті.
З врахуванням наведеного суд першої інстанції правильно встановив, що Неліпинською сільською радою допущено протиправну бездіяльність, однак така полягає не у «щодо неоформлення позивачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,1573 га, що розташована в АДРЕСА_1 », як це заначено в резолютивній частині рішення, а така виражена саме у нерозгляді заяви позивача про затвердження технічної документації з землеустрою та передачу земельної ділянки у власність земельної ділянки площею 0,1573 га, що розташована в АДРЕСА_1 
Доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними, висновків суду неспростовують і не заслуговують на увагу. Акти розгляду розгляду земельного спору від від 04.04.2019р., 05.07.2019р. та затвердження їх рішенням сесії Неліпинської сільської ради від 15.07.2019р №390 не можуть підтверджувати розгляд поданої позивачем заяви, оскільки рішення за заявою позивача сільською радою в установленому законом не прийнято і заява позивача фактично залишилась нерозглянутою. 
За вказаних обставни в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні.
Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч.1, ч.2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Право власності на землю, набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону, надання земельних ділянок громадянам у власність із земель, зокрема, комунальної власності, належить до компетенції відповідних органів місцевого самоврядування та вирішується виключно на пленарному засіданні сільської, селищної, міської ради (ст. 14 ч. 2, ст. 41 ч. 2 Конституції України, ст. 319 ч.ч. 1, 2, ст.ст. 328, 373, ст. 374 ч.ч. 1, 4 ЦК України, ст. 12 ч. 1 п.п. «а», «б», ст.ст. 78, 79, 116, 118, 122 ЗК України, ст. 25, ст. 26 ч. 1 п. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Оскільки особа вправі вимагати захисту свого цивільного права та інтересу не у будь-який спосіб, а лише в той, який передбачений законом або договором, а також у спосіб, що виходячи з обставин справи може забезпечити ефективний захист права (інтересу), звернена до належного відповідача вимога позивача в разі її задоволення повинна забезпечувати захист, поновлення відповідного права в спосіб, який відповідає закону або не суперечить йому.
Суд не є суб`єктом, органом, уповноваженим надавати земельні ділянки, що належать до комунальної власності, в користування чи у власність громадянам і діючи виключно в порядку та в спосіб, передбачені законом, не вправі втручатися у виключну компетенцію уповноважених законом на такі дії органів. 
Суд не вправі зобов`язувати Неліпинську сільську раду вжити заходів по оформленню приватизації земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , на якій знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, належний позивачу, шляхом затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1573га без погодження із суміжним землекористувачем ОСОБА_2 , в тому числі реєстрації речового права на земельну ділянку площею 0,1573 га, оскільки це є виключною компетенцією Неліпинської сільської ради та суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав. Позивачем у даному випадку обрано неправильний спосіб захисту порушеного права.
З врахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано в даних вимогах відмовив.
За вказаних обставин, апеляційний суд дійшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з вищенаведених підстав.
Керуючись ст.ст.374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд ,-
постановив:

Апеляційну скаргу Неліпинської сільської ради Мукачівського району задовольнити частково.
Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 березня 2022 року в частині часткового задоволення позову ОСОБА_1 змінити.
Абзац другий резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції: «Визнати протиправною бездіяльність Неліпинської сільської ради Мукачівського району щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про затвердження технічної документації з землеустрою та передачу земельної ділянки у власність земельної ділянки площею 0,1573 га, що розташована в АДРЕСА_1 .
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 березня 2023 року.

Головуючий:

Судді: