ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 р.	Справа № 520/25139/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т
представника відповідача Мартиненко О.С.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2022, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 01.02.22 року по справі № 520/25139/21
          за позовом         ОСОБА_1  
          до        Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області ,        Головного спеціаліста Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області Шевченко Ю.В. 
          третя особа          ОСОБА_2 
          про визнання протиправною відмови та зобов`язання вичнити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд визнати протиправною відмову головного спеціаліста Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області Шевченко Ю.В. у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 ; зобов`язати Безлюдівську селищну раду Харківського району Харківської області (ЄДРПОУ 04396555) зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 , громадянина Республіки Болгарія (посвідчення на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 16.09.2021) за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що оскаржувані дії відповідачів є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного спеціалиста Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області Шевченко Ю.В., Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вичнити певні дії - задоволено.
Визнано протиправною відмову головного спеціаліста Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області Шевченко Ю.В. у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 .
Зобов`язано Безлюдівську селищну раду Харківського району Харківської області зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 , громадянина Республіки Болгарія за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що оскільки вищезазначені норми ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» застосовуються в тому випадку, якщо особа, яка не є власником житла, декларує або реєструє саме своє місце проживання, не маючи при цьому документів, що підтверджують право на проживання в цьому житлі, при цьому посилань на наявність обтяжень щодо такого житла у вищезазначених нормах не йдеться.
Скаржник звертає увагу на те, що такі особи подають разом із заявою згоду власника (співвласника) житла чи уповноваженої особи житла на реєстрацію особою свого місця проживання, при цьому така згода надається не в письмовій формі, а в електронній формі засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг та зазначається в декларації про місце ппоживання під час її формування.
Представник відповідача зазначає, що починаючи з грудня 2021 року, орган реєстрації у відповідності до п.1 ч.1 ст. 12 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» відмовляє у внесенні до реєстру територіальної громади інформації про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи у разі, якщо: у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про обтяження щодо житла, яке особа декларує або реєструє як місце проживання (перебування).
Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача, який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є громадянином Республіки Болгарія. 
ОСОБА_1 перебуває на території України на підставі посвідчення на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 16.09.2021.
Позивач 23 листопада 2021 звернувся до Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області із заявою про реєстрацію місця проживання у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачем для реєстрації місця проживання надані наступні документи: посвідка на тимчасове проживання особи № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , дублікат договору купівлі-продажу №6446 від 06 вересня 2007 року, інформація з Державного реєстру №286232278 від 23 листопада 2021 року, докази здійснення оплати адміністративної послуги та згоди власника житлового будинку.
Відповідачем було відмовлено у реєстрації місця проживання, та зазначено підставою п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 №207, а саме: особа не подала документів, підтверджуючих право на проживання в житлі (договір купівлі-продажу).
Позивач вважаючи відмову відповідача у реєстрації місця проживання незаконною, звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова у реєстрації місця проживання позивача є протиправною та такою, що порушує його права.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV, Цивільний кодексом України, постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 №207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.
Так, Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 №1382-IV відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження (далі - Закон).
Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.
У разі, якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).
Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цією статтею, документів.
Статтею 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.
Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України. Вказані правила затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 № 207 (далі - Правила).
Відповідно до п. 1 ці Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.
Пунктом 3 Правил передбачено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
Згідно пункту 4 Правил громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.
Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.
Відповідно до пункту 8 Правил документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративні послуги".
Згідно пункту 9 Правил відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.
Пунктом 11 Правил передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.
Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.
Згідно з пунктом 18 Правил для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: 1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами; 3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); 4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/ співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/ представників); право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах); проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби); 5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); 6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).
У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами).
Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
У разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника.
Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.
Відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Як вбачається з заяви про реєстрацію місця проживання особи, головним спеціалістом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області Шевченко Ю.В. підставою для відмови визначено п. 11 Правил №207.
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивач та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19 серпня 2021 Новобаварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
ОСОБА_2 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу житлового будинку, посвідченому приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В. 06 вересня 2007 року, зареєстровано в реєстрі за номером 6446. Право власності на нерухоме майно зареєстровано 19 вересня 2007 року.
На підставі договору іпотеки №HAG4GK01270010 від 06.09.2007, укладеного між ПриватБанком і фізичною особою ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці.
На підставі Договору Факторингу укладеному 01 листопада 2007 року між ПриватБанк і ЗАТ АКЦЕНТ-БАНК іпотекодержателем зазначеного вище житлового будинку станом на 23 листопада 2021 року є АТ «АКЦЕНТ-БАНК».
Відповідно до умов договору іпотеки, оригінали правовстановлюючих документів зберігаються у Іпотекодержателя.
Листом від 11 листопада 2021 року АТ «АКЦЕНТ-БАНК» надав згоду на реєстрацію у житловому будинку АДРЕСА_1 зокрема чоловіка ОСОБА_2 ОСОБА_1 . Зазначений лист надавався відповідачу.
Третя особа ОСОБА_2 надала згоду на реєстрацію позивача щодо реєстрації позивача у будинку АДРЕСА_1 .
Отже, колегія суддів вважає, що позивачем було надано відповідачу всі документи необхідні для реєстрації місця проживання, як це встановлено п. 18 Правил.
Щодо доводів відповідача стосовно того, що згідно п. 18 Правил письмова згода іпотекодержателя повинна подаватись саме іпотекодержателем на адресу органу реєстрації, колегія суддів зазначає, що згідно абз. 7 ч. 6 п. 18 Правил: "У разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника." Отже, вищезазначена норма надає можливість подання такої згоди іпотекодержателя заявником до органу реєстрації. Зворотнє, є довільним трактуванням даного пункту правил відповідачем. 
Щодо доводів апеляційної скарги відповідача стосовно того, що починаючи з грудня 2021 року, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації відмовляє у внесенні до реєстру територіальної громади інформації про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи у разі, якщо у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про обтяження щодо житла, яке особа декларує або реєструє як місце проживання (перебування), колегія суддів наголошує, що в даному випадку підлягають застосуванню норми, які були чинні на час виникнення спірних правовідносин та зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» особа, яка декларує або реєструє своє місце проживання (перебування) у житлі, яке не є власністю (співвласністю) такої особи, та за відсутності документів, що підтверджують право на проживання в цьому житлі, під час подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) або декларації про місце проживання надає згоду власника (співвласників) житла чи уповноваженої особи житла на декларування або реєстрацію особою свого місця проживання (перебування) за адресою цього житла у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі декларування або реєстрації місця проживання особою, яка є власником (співвласником) цього житла, згода інших співвласників або інших осіб, місце проживання яких зареєстровано/задекларовано в цьому житлі, не вимагається.
Отже, оскільки як зазначалося раніше, листом від 11 листопада 2021 року АТ «АКЦЕНТ-БАНК» надав згоду на реєстрацію у житловому будинку АДРЕСА_1 зокрема чоловіка ОСОБА_2 ОСОБА_1 , вказана згода іпотекодержателя на реєстрацію місця проживання особи в об`єкті іпотеки виключає можливість застосування відповідачем п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова у реєстрації місця проживання позивача є протиправною і для повного та ефективного поновлення порушеного права позивача у сфері реєстрації місця проживання, необхідно зобов`язати Безлюдівську селищну раду Харківського району Харківської області, як орган реєстрації згідно п. 3 Правил, зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 року по справі № 520/25139/21, відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 по справі № 520/25139/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  19.01.2023 року