Справа № 303/5901/22
Провадження № 33/4806/174/23

ЗАКАРПАТСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
про повернення апеляційної скарги

10.03.2023 м. Ужгород 

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув клопотання захисника-адвоката Мельника П. П. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2022. 
Цією постановою:
ОСОБА_2 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. в дохід держави.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 264113 від 23.08.2022 та постанови судді від 02.11.2022 вбачається, що 23.08.2022 о 00 год 45 хв, в м. Мукачеві, вул. М. Токаря, буд. 40, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Mondeo» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку при безперервній відеофіксації. Чим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
На постанову судді, захисник-адвокат Мельник П. П. 24.02.2023 подав (здав на поштове відділення) апеляційну скаргу, у якій ставить питання про скасування постанови від 02.11.2022 та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно захисником порушено питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови судді. Клопотання мотивовано тим, що судовий розгляд проведено у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, а постанову ним, як захисником, отримано 09.02.2023. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що в задоволенні клопотання захисника-адвоката Мельника П. П. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, 

-2-
захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та його захисником-адвокатом Мельником П. П. протягом встановленого законом часу на подання апеляційної скарги зазначена постанова у встановленому законом порядку не оскаржувалась, об`єктивними поважними причинами це не обумовлено і в апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення цього строку, щодо наявності таких причин, дані відсутні.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена 02.11.2022 за відсутності як ОСОБА_1 так і його захисника-адвоката Мельника П. П., які були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, однак на розгляд справи не з`явилися. При цьому, судом констатовано, що у судове засідання, призначене на 02.11.2022 ОСОБА_1 та його захисник також не з`явилися, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися як шляхом надіслання судової повістки рекомендованим поштовим відправленням, так і за допомогою СМС-повідомлень, відповідно до поданих учасниками судового провадження заяв. Клопотань про відкладення розгляду справи на вищевказане судове засідання не надходило. 
Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Мельник П. П. не виявили бажання брати участь у розгляді справи щодо ОСОБА_1 , таким чином реалізувавши право на захист інтересів останнього. 
За наведених обставин, судом першої інстанції в повній мірі було забезпечено реалізацію ОСОБА_1 свого права на захист, оскільки йому було відомо факт складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, дату, час та місце розгляду судом цього протоколу та надано достатньо часу (з дати складання протоколу до дати розгляду цієї справи по суті), для надання обґрунтованих пояснень та заперечень на вказані протоколи про адміністративні правопорушення, в тому числі вільно обрати захисника для участі у справі, чим скористався ОСОБА_1 , уклавши 27.08.2022 договір про надання правової допомоги із захисником-адвокатом Мельником П. П. 
Проте, ні ОСОБА_1 , ні обраний ним захисник-адвокат Мельник П. П. не виявили бажання брати участь у розгляді справи, реалізувавши таким чином право на захист своїх інтересів і без поважних причин не оскаржили у встановлений  законом строк постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
При цьому, апеляційний суд враховує, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим чи обставини, внаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

-3-

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2022 є день її проголошення, а не отримання її копії, і будь-яких підстав вважати, що такий строк захисником-адвокатом Мельником П. П. пропущено з поважних причин немає. З цих же підстав, наведена в клопотанні про поновлення строку причина неотримання копії оскаржуваної постанови, як на причину пропуску строку на оскарження, є необґрунтованим, тим більше що наявність у справі численних клопотань, в тому числі про приєднання додаткових доказів та про відкладення судового розгляду, свідчить про обізнаність як захисника, так і особи, інтереси якої він представляє, щодо перебування у провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області справи щодо ОСОБА_1 та спростовує твердження захисника про неналежне повідомлення судом про час і місце розгляду справи. 
Той факт, що ОСОБА_1 та його захисник, не з`явившись без поважних причин на розгляд справи, призначений на 02.11.2022, не виявили бажання довідатись про прийняте рішення за наслідками розгляду справи, а очікували на отримання копії судового рішення, не може бути враховано у даному випадку, як наявність поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
Поряд з тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Існування інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження захисником Мельником П. П. не наведено.
При цьому апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак  такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.
Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи те, що в апеляційній скарзі захисника-адвоката Мельника П. П. не наведено жодних доказів та мотивів про поважність причини, яка б позбавила його можливості оскаржити постанову судді в межах передбаченого законом строку, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення  такого строку на апеляційне оскарження судового рішення від 02.11.2022. 
При прийнятті рішення про необхідність відмови адвокату Мельнику П. П. у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності 

-4-

обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що захисником не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Також, слід зазначити, що при розгляді заяви про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку або їх відсутність, і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника-адвоката Мельника П. П. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2022 щодо ОСОБА_3 , - відмовити.
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Мельника П. П., подану на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2022 щодо ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя