КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

    Апеляційного провадження:                                                            Доповідач - Кулікова С.В.
    № 33/824/3617/2022

                                                  П О С Т А Н О В А
 
                                 І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

м. Київ                                                                                            Справа № 759/13773/22
 
21 грудня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Маркової Анни Вікторівни на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
 
в с т а н о в и в:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 368242, 23 вересня 2022 року о 00 год. 49 хв. в м. Київ, вул. Тулузи 2/58,  водій ОСОБА_1 керував ТЗ CITROEN, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився на боді-камеру № 470621, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року визнановинним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 496 гривні 20 коп.
Не погоджуючись з такою постановою суду, 03 листопада 2022 року захисник ОСОБА_1 адвокат Маркова А.В. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що вимога поліцейського пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров'я ОСОБА_1 була безпідставною та незаконною, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, тому всі наступні вимоги працівника поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а протокол не може бути належним та допустимим доказом його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказувала на те, що працівниками поліції не були роз`ясненні ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що є порушенням його права на захист і не було надано можливості зв`язатися з адвокатом для отримання правової допомоги.
Посилалася на те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, оскільки фактично ознаки наркотичного сп`яніння не були встановлені поліцейським.
Також зазначала, що відеозапис, який міститься у матеріалах справи і наданий у якості доказу правопорушення є неналежним і недопустимим доказом у справі, оскільки відеозйомка не велася безперервно до її завершення, із відеозапису не вбачається моменту керування ОСОБА_1 транспортного засобу, моменту зупинки, виявлення ознак наркотичного сп`яніння.
Крім того, посилалася на те, що суд безпідставно відхилив клопотання про виклик в судове засідання свідків.
В судовому засідання ОСОБА_1 та його захисник Маркова А.В. підтримали доводи апеляційної карги та просили її задовольнити.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Маркової А.В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовуючи до правопорушника адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що наявними у справі доказами підтверджується факт відмови останнього від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є безумовним порушенням п.2.5 ПДР України, та тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.
Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги про те, щовимога поліцейського пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров'я ОСОБА_1 була безпідставною та незаконною, судом відхиляються.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмови від проходження огляду передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння.
З переглянутого відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, та є об`єктивним доказом у справі, вбачається, зокрема, що працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння у водія автомобіля ТЗ CITROEN, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 . На пропозицію пройти огляд у встановленому законом порядку в найближчому закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 , вказав, що не бачить сенсу їхати до лікаря-нарколога, оскільки напередодні вживав наркотичні речовини, залишки яких тримаються в організмі 24 дні. При цьому, йому було роз`яснено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду. Будь-яких заяв, клопотань, незгоди не викладено у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті правопорушення». У вказаній графі зазначено тільки про те, що надасть пояснення в суді. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
З огляду на викладене, під час апеляційного розгляду беззаперечно встановлено, що працівниками поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , в останнього виявили ознаки, які можуть свідчити про його перебування у стані наркотичного сп`яніння та йому працівником поліції була висунута вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній відмовився, що зафіксовано на боді-камеру інспектора патрульної поліції.
Результати відеофіксації забезпечують можливість наочно впевнитись в обставинах справи, відеозапис є об`єктивним доказом, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, а тому такий доказ є належним та допустимим.
Дані відеофіксації, оглянуті під час апеляційного розгляду, підтверджують вимогу поліцейського до ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку огляд на стан  наркотичного сп`яніння та висловлену останнім відмову від проходження такого огляду, і обставини, зафіксовані на відеозаписі, повністю відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення та обставинам, встановленим судом першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис, який міститься у матеріалах справи і наданий у якості доказу правопорушення є неналежним і недопустимим доказом у справі є безпідставними.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, оскільки фактично ознаки наркотичного сп`яніння не були встановлені поліцейським, спростовується наявним у справі відеозаписом з боді-камери поліцейського, аналіз якого дає підстави стверджувати, що працівники поліції вказали ОСОБА_1 на ознаки наркотичного сп`яніння.
Таким чином, з наявної у справі сукупності доказів вбачається, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом з боді-камери працівника поліції, та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ним п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що, що працівниками поліції не були роз`яснені ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що є порушенням його права на захист, і не було надано можливості зв`язатися з адвокатом для отримання правової допомоги, висновків суду не спростовують та не свідчать про відсутність складу в діях останнього адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 368242 від 23 вересня 2022 року зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Враховуючи викладене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, яка є законною, вмотивованою та обґрунтованою, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Маркової Анни Вікторівни - залишити без задоволення, постанову Святошинського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

                Суддя    
Київського апеляційного суду                                                                  С.В. Кулікова