ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1599/23 Справа № 212/1484/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 212/1484/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:
позивач -   ОСОБА_1 ,
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2022 року, яке ухвалено  суддею Колочко О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 17 жовтня 2022 року, -
       
В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (надалі – ПрАТ «СК «Уніка») про стягнення недоплаченого страхового відшкодування.
Позовна заява мотивована тим, що 04 серпня 2021 року сталася ДТП за участю автомобілів КамАЗ 55111, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та Skoda, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , у результаті якої ТЗ, який належить позивачу, отримав механічні пошкодження. 
Постановою суду від 01.09.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП. 
Цивільна відповідальність водія КамАЗ 55111 застрахована ПрАТ «СК «Уніка», до якого 05.08.2021 року звернувся позивач із заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування. 
12 серпня 2021 року, після огляду ТЗ представником відповідача, було узгоджено розмір страхового відшкодування у розмірі 90088,03 грн. – сума відновлювального ремонту, після застосування коефіцієнту фізичного зносу 0,7 сума вартості матеріального збитку склала 50530,42 грн., з якої вирахувано суму франшизи 2000 грн., і остаточно сума страхового відшкодування склала 48530,42 грн., яка була виплачена позивачу 13.08.2021 року. 
Звернувшись до СТО для проведення відновлювального ремонту автомобіля, позивач отримав інформацію про недостатність суми сплаченої страховою компанією, у зв`язку з чим звернувся до експерта, який 20.08.2021 року склав висновок експертного транспортно-товарознавчого дослідження, яким визначив суму відновлювального ремонту у розмірі 120 387,71 грн., при застосуванні коефіцієнту зносу 0,7 сума матеріального збитку 79 737,98 грн. 
Отже, різниця в сумі вартості матеріального збитку складає 29 207,55 грн. і за вирахуванням франшизи становить 27 207,55 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 27 207 гривень 55 коп., судові витрати у сумі 8792 гривні 40 коп.
В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «СК «Уніка» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та неврахування того, що розмір та розрахунки страхового відшкодування було проведено в порядку, передбаченому законодавством, узгоджено з позивачем та виплачено йому у повному обсязі, відповідно до Акту узгодження розміру страхового відшкодування №00448835 від 12.08.2021 року, тому зобов`язання страховика виконані і припинилися.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бузинарська Д.М., зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 04.08.2021 року о 09-50 год., в м. Кривий Ріг вул. Електрозаводська е/о 205, керуючи автомобілем КамАЗ 55111, н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності маневру, не звернувся за допомогою до інших осіб та скоїв зіткнення з автомобілем SКОDА, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засобі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. в дохід держави (а. с. 9).
Згідно копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_1 (а.с. 39 зворотній бік).
Цивільна відповідальність водія транспортного засобу КамАЗ 55111, н.з. НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.10.2020 року № 201687544 (а.с. 73).
12 серпня 2021 року на підставі страхового акту № 00448835 ПрАТ СК «Уніка» прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 48 530,42 грн. (а. с. 76), яке сплачено у відповідній сумі на рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 13 серпня 2021 року № 239652 (а.с. 14).
Вказане рішення Страховою компанією було прийнято на підставі розрахунку, виходячи з вартості відновлювального ремонту у сумі 90 088,03 грн., із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,70, вартості складових, з урахуванням зносу, у сумі 16 953,26 грн., вартості матеріального збитку, з врахуванням зносу, у сумі 50 530,42 грн., франшизи у сумі 2 000 грн., а також суми страхового відшкодування, згідно акту погодження 48 530,42 грн. (а.с. 76).
Відповідно до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 01-08.21, складеного 20.08.2021 року судовим експертом Маськом В.В., вартість відновлювального ремонту КТЗ Шкода Октавія, реєстр. № НОМЕР_2 , після ДТП 04.08.2021 року, на дату оцінки, складає 120387,71 грн. (без урахування ПДВ на запасні частини, що підлягають заміні). Матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ Шкода Октавія, реєстр. № НОМЕР_2 внаслідок ДТП 04.08.2021 року, на дату оцінки, дорівнює вартості відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнту зносу на запасні частини, що підлягають заміні, та складає 79 737,98 грн. (а. с. 21-40).
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ «СК «Уніка» під час розгляду справи не спростовано обставини, на які посилався позивач, щодо неправомірності проведеного страховою компанією розрахунку розміру страхового відшкодування в частині визначення вартості ремонтних робіт, а також не надано доказів на спростування Висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 01-08.21 від 20.08.2021 року. При вирішенні питання про розмір матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП, суд взяв до уваги Висновок експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 01-08.21 від 20.08.2021 року, яким оцінка проведена відповідно до вимог чинного законодавства. Суд стягнув з ПрАТ «СК «Уніка» суму страхового відшкодування, що становить різницю між розміром матеріального збитку, визначеного на підставі Висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 01-08.21 від 20.08.2021 року, та виплаченого раніше страхового відшкодування. Крім того, суд зазначив, що статті 2, 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять заборони щодо доплати суми відшкодування, якщо після оцінки виявиться, що погоджена потерпілим та страховиком виплачена сума є значно меншою від оціненої майнової шкоди. Вказані статті обмежують страхову виплату лише встановленим у договорі лімітом відповідальності.
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 
2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, з огляду на наступне.  
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Пунктом 2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Указана норма кореспондується зі статтею 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон № 1961-IV) є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.
За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний  невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).
Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).
Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Разом із тим, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного  відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження  факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.
Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Судом встановлено, що 12 серпня 2021 року ОСОБА_1 подано до ПрАТ «СК «Уніка» заяву про виплату сматеріального збитку, завданого дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 04 серпня 2021 року (а.. 12).
12 серпня 2021 року ОСОБА_1 підписано Акт узгодження розміру страхового відшкодування №00448835. За змістом вказаного Акту, ОСОБА_1 погодився з розміром страхового відшкодування в сумі 48 530,42 грн. та зазначив, що вказана сума страхового відшкодування є остаточною та підтверджує той факт, що по вказаному страховому випадку (дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 04.08.2021 року) у жодному випадку, навіть якщо під час проведення ремонтних робіт будуть виявлені додаткові ушкодження, котрі не враховані у виплаті страхового відшкодування, будь-яких майнових чи немайнових вимог до Страховика та/або особи винної у вчиненні ДТП мати не буде (а.с. 13).
Встановлено і не заперечується сторонами, що платіжним дорученням №239652 від 13 серпня 2021 року ПрАТ «СК «Уніка» перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 48 530,42 грн., у якості страхового відшкодування (а.с. 14).
Зазначене свідчить про те, що ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_1 дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджується заявою позивача про страхове відшкодування та відповідає вимогам статті 30, пункту 34.4 статті 34 та пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV.
ОСОБА_1 скористався своїм правом звернення безпосередньо до страховика та отримав страхове відшкодування, а ПрАТ «СК «Уніка» забезпечило реалізацію права позивача на отримання страхового відшкодування у розмірі погодженого зі страховою.
Стягуючи зі страховика на користь позивача страхове відшкодування, що розраховане на підставі Висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 01-08.21 від 20.08.2021 року в розмірі 27 207,55 грн., на якому наполягав позивач, суд першої інстанції викладеного вище не врахував та дійшов необґрунтованого висновку про покладення на страховика обов`язку такого розміру виплати, з огляду погодження сторонами розміру страхового відшкодування.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду в справі № 333/2096/17 від 10 червня 2020 року, а посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 16.10.2019 року у справі № 320/9174/15-ц (№ 61-19031св18) є помилковим, оскільки висновок про те, що статті 2, 22, 29, 36 Закону № 1961-IV не містять заборони щодо доплати суми відшкодування, якщо після оцінки виявиться, що погоджена потерпілим та страховиком виплачена сума є значно меншою від оціненої майнової шкоди, зроблено судом за інших фактичних обставин справи, зокрема, у цій справі сторонами не було досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування та не підписувався Акт узгодження розміру страхового відшкодування.
Суд першої інстанції, у порушення зазначених положень закону, не звернув уваги на те, що факт перерахування ПрАТ «СК «Уніка» на користь  ОСОБА_1  страхового відшкодування у розмірі, погодженому між ними, свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілого від одержання відшкодування в більшому розмірі.
Посилання суду на висновок експертного дослідження не спростовує необхідність застосування наведених вище норм права і не вказує на те, що   ОСОБА_1 відмовився від своєї заяви, яка в силу частини першої статті 202 ЦК України є правочином, тобто дією особи, спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому, згідно з частиною першої статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).
Ураховуючи наведене, правильно встановивши фактичні обставини справи, суд не звернув уваги на те, що страхова компанія під час вирішення питання про виплату страхового відшкодування у першу чергу керується Законом № 1961-IV. Звертаючись із заявою до страховика про виплату страхового відшкодування, позивач визначив розмір такого відшкодування, вказавши його у Акті узгодження розміру страхового відшкодування №00448835 від 12 серпня 2021 року, тобто погодився на відшкодування страховою компанією збитків саме у заявленому розмірі.
Таким чином, суд, неправильно застосувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов помилкового висновку про задоволення позову, пред`явленого до страхової компанії.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду – скасуванню, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Тому, колегія суддів стягує з ОСОБА_1 на користь відповідача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 488,60 грн., тобто пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 367, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» – задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2022 року - скасувати та ухвалити нове рішення.
В задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування – відмовити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі понесені на сплату судового збору у розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 січня 2023 року.

Головуючий: 

Судді: