ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3729/22                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Віталіна ГАЙДАШ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 березня 2023 року                                                                              м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:                                                          Чаку Є.В., 
суддів:                                                                              Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.                     розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства "Северин" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Северин" до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
                                         В С Т А Н О В И В :
Приватне підприємство "Северин" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкові повідомлення-рішення від 13.10.2021 №0079000707 та №0077980707.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким  задовольнити позов у повному обсязі. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків. 
Судом встановлено, що Головним управління ДПС у Черкаській області проведено фактичну перевірку ПП "Северин" за місцем провадження господарської діяльності за адресою: Черкаська обл., смт. Маньківка, вул. Соборна, буд. 5А. 
Результати перевірки оформлені Актом від 09.09.2021 №6232/23-00-07-07-0717/31344923, у висновках якого зазначено про факт здійснення реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які не обліковані у встановленому порядку. У Акті зазначено, що позивачем під час перевірок не було надано документи, які підтверджують облік товарів, що знаходились у місцях продажу.
28.09.2021 позивачем було подано відповідачу заперечення на Акт. 
За результатами розгляду заперечень Головне управління ДПС у Черкаській області рішенням від 11.10.2021 №20005/6/23-00-07-0714 заперечення ПП "Северин" та висновки Акту перевірки враховано частково.
13.10.2021 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №0079000707, яким до позивача застосовано фінансові (штрафні) санкції у сумі 201078 грн. 80 коп.
Також Головним управління ДПС у Черкаській області проведено фактичну перевірку приватного підприємства "Северин" за місцем провадження господарської діяльності, зокрема: Черкаська обл., Маньківкий р-н, с.Нестерівка, вул. Одеська, буд. 22. 
Результати перевірки оформлені Актом від 09.09.2021 №6166/23-00-07-07-0717/31344923, у висновках якого зазначено про  факт здійснення реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які не обліковані у встановленому порядку. Зазначено, що  позивачем під час перевірок не було надано документи, які підтверджують облік товарів, що знаходились у місцях продажу.
Позивач не погоджуючись із висновками Акту перевірки 28.09.2021 подав до відповідача заперечення, за результатами розгляду яких Головне управління ДПС у Черкаській області рішенням від 11.10.2021 №20007/6/23-00-07-0714 заперечення ПП «Северин» та висновки ату перевірки враховано частково.
13.10.2021 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №0077980707, яким до позивача застосовано фінансові (штрафні) санкції у сумі 328789 грн.
Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Пунктом п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з положеннями пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 73 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Статтею 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав перелічених в підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 ст.80 ПК України.
Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Підпунктом 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 ПК України, передбачено дві окремі підстави для призначення проведення фактичної перевірки, а саме:
- першою підставою є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства у частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;
- другою (самостійно, незалежною від першої) підставою є здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Судом встановлено, що  Головним управління ДПС у Черкаській області проведені фактичні перевірки за місцями провадження господарської діяльності позивача, зокрема: Черкаська обл., смт. Маньківка, вул.Соборна, буд. 5А; Черкаська обл., Маньківкий р-н, с.Нестерівка, вул. Одеська, буд. 22. 
Результати перевірок оформлені Актами, у висновках яких зазначено про факти здійснення позивачем реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які не обліковані у встановленому порядку. Зазначено, що позивачем під час перевірок не було надано документи, які підтверджують облік товарів, що знаходились у місцях продажу.
Загальні умови і порядок контролю за додержанням суб`єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги) встановлені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265/95).
Пунктом 12 статті 3 Закону №265/95 передбачено, що суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку.
Згідно зі статтею 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Правові ж засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно до статті 9 якої підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
У розділі V Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачена відповідальність за порушення вимог лише цього Закону.
Зокрема, фінансова санкція, встановлена статтею 20 названого Закону, може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде обліку товарів.
Суд звертає увагу податкового органу на те, що законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до статті 8 Закону № 996-ХIV покладено на уповноважену особу.
Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №810/3247/16, від 07.08.2018 у справі № 825/10/17, від 25.05.2022 у справі № К/9901/24414/20.
В даному випадку у Актах перевірки не зазначено про жодні порушення ПП "Северин" вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» та/або Стандартів бухгалтерського обліку товарів, та/або порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій або реалізацію товару без проведення розрахунків через РРО.
У Акті перевірки від 09.09.2021 №6166/23-00-07-0717/31344923 зазначено, що перевіркою встановлено наявність фактичних залишків алкогольних напоїв та тютюнових виробів за місцем провадження діяльності платника на загальну суму вартості за цінами реалізації - 360  595,65 грн.
Після отримання позивачем копії Акту перевірки  від 09.09.2021 №6166/23-00-07-0717/31344923, останнім було направлено на адресу відповідача заперечення на вказаний Акт, до якого долучено копії документів (договори поставки, видаткові накладні тощо) підтверджуючих придбання, облік, походження вказаного вище товару на загальну суму 360  595,65 грн. 
Контролюючим органом було розглянуто заперечення позивача та надіслано на адресу позивача лист в якому зазначено, що платником до заперечень надано оригінали додаткових первинних бухгалтерських документів, які підтверджують зазначену в запереченнях інформацію в частині підтвердження придбання, походження, обліку алкогольних напоїв, тютюнових виробів, що знаходились у місці продажу, а саме: видаткові накладні, документи, що підтверджують розрахунок з постачальниками, які підтверджують фактичні залишки товарів станом на 31.08.2021 в сумі вартості товарів за цінами реалізації - 196  201,15 грн. Водночас не підтверджуються фактичні залишки товарів станом на 31.08.2021 в сумі вартості товарів за цінами реалізації - 164394,50 грн.
З огляду на викладене заперечення були враховані частково  та застосовано штрафні санкції до позивача  в сумі 328789 грн.
У Акті перевірки від 09.09.2021 №6232/23-00-07-0717/31344923 зазначено, що перевіркою встановлено наявність фактичних залишків алкогольних напоїв та тютюнових виробів за місцем провадження діяльності платника на загальну суму вартості за цінами реалізації - 543395,62 грн.
Після отримання позивачем копії Акту перевірки  від 09.09.2021 №6232/23-00-07-0717/31344923, останнім було направлено на адресу відповідача заперечення на вказаний Акт, до якого долучено копії документів (договори поставки, видаткові накладні тощо) підтверджуючих придбання, облік, походження вказаного вище товару на загальну суму 543395,62 грн.
Контролюючим органом було розглянуто заперечення позивача та надіслано на адресу позивача висновок про результати розгляду заперечення в якому зазначено, що платником до заперечень надано оригінали додаткових первинних бухгалтерських документів, які підтверджують зазначену в запереченнях інформацію в частині підтвердження придбання, походження, обліку алкогольних напоїв, тютюнових виробів, що знаходились у місці продажу, а саме: видаткові накладні, документи, що підтверджують розрахунок з постачальниками, які підтверджують фактичні залишки товарів станом на 31.08.2021 в сумі вартості товарів за цінами реалізації - 442856,22 грн. Водночас не підтверджуються фактичні залишки товарів станом на 31.08.2021 в сумі вартості товарів за цінами реалізації - 100539,40 грн.
З огляду на викладене заперечення були враховані частково  та застосовано штрафні санкції до позивача  в сумі 216178,80 грн.
Перевіряючи правильність оцінки відповідачем обставин, за якими він визначив склад правопорушення, передбаченого пунктом 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, та наявність підстав для застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 20 цього Закону, апеляційним судом взято до уваги наступне.
За змістом пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
До суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (стаття 20 Закону №265/95-ВР).
Тобто, при проведенні обрахунку штрафної санкції слід відштовхуватися від фактичного обсягу необлікованого товару.
Разом з тим єдиним можливим способом перевірки наявності необлікованого товару є проведення інвентаризації у відповідності до пп.20.1.9 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України. 
У матеріалах справи відсутні докази проведення контролюючим органом інвентаризації товару. 
У свою чергу позивач надав до суду засвідчені копії первинних документів, які підтверджують придбання (облік) товарів (залишків), які за твердженням контролюючого органу не обліковані за місцем реалізації та зберігання.
Як було зазначено вище контролюючим органом було взято до уваги лише частину наданих позивачем документів на підтвердження  придбання (облік) товарів (залишків).
При цьому відповідачем не обґрунтовано та не надано до суду пояснень стосовно того, які саме документи первинного обліку були враховані контролюючим органом та щодо якого товару, а які не враховані та чому. 
Враховуючи наявні у матеріалах справи докази колегія суддів вважає, що позивач належними доказами підтвердив проведення у встановленому законом порядку облік товарних запасів на складі та за місцем їх реалізації.
Натомість доводи контролюючого органу про порушення позивачем вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
За таких обставини позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.10.2021 №0079000707 та №0077980707 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Суд першої інстанції на вищенаведені обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
          Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 317, 322 КАС України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В :
          Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Северин" задовольнити.
          Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Приватного підприємства "Северин" до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.10.2021 №0079000707 та №0077980707.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (код ЄДРПОУ 44131663) на користь Приватного підприємства "Северин" (код ЄДРПОУ 31344923) судові витрати  за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 19870,06 ( дев`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят ) гривень 06 коп.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
          
          Головуючий суддя:                                                                          Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                          Н.М. Єгорова

                                                                                                            А.Ю. Коротких