Номер провадження: 22-ц/813/1891/23 
Справа № 522/11847/14-ц
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                        Сегеди С.М.,
суддів:                        Гірняк Л.А.,
                                               Цюри Т.В.,
               за участю секретаря                Хухрова С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - адвоката Танасогло Олександра Михайловича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2020 року про роз`яснення рішення, постановлену під головуванням судді Шенцевої О.П., у цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , треті особи:  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 , Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, про визнання недійсними: свідоцтва про право власності, договору купівлі-продажу, приведення об`єкта у первісний стан та звільнення самовільно захопленої земельної ділянки,

                                встановив: 

27.06.2014 року Одеська міська рада (далі - ОМР) звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції (далі – ДАБК) в Одеській області про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, приведення об`єкта у первісний стан та звільнення самовільно захопленої земельної ділянки.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року позов ОМР було задоволено частково (т.2, а.с.196-201).
Визнано незаконним та скасовано свідоцтво від 29.05.2014 року індексний номер: 22349816 про право власності на кв. АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 21.07.2014 року серія та номер: 3783, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є.С.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18.12.2019 року апеляційну скаргу Одеської міської ради задоволено (т.3, а.с.197-201).
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року скасовано, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про приведення об`єкту у первісний стан та звільнення самовільно захопленої земельної ділянки, та ухвалено в цій частині нове рішення, яким задоволено позовні вимоги ОМР та зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованої добудови до нежитлового підсобного приміщення, яке є частиною загальної площі кв. АДРЕСА_2 та окремо розташоване на прибудинковій території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Не погоджуючись з рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року та постановою Одеського апеляційного суду від 18.12.2019 року, ОСОБА_4 подала касаційну скаргу (т.4, а.с. 1-5, 12-17). 
Постановою Верховного Суду від 04.11.2020 року касаційна скарга ОСОБА_4 задоволена частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18.12.2019 року, в частині вирішення позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 власними силами і за рахунок вланих коштів привести у первісний стан реконструйоване нежитлове підсобне приміщення, яке є частиною загальної площі кв. АДРЕСА_2 та окремо розташоване на території двору житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 у відповідності до технічної документації та зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звільнити самовільно захоплену земельну ділянку шляхом знеення самочинно добудованої прибудови до нежитлового підсобного приміщення, яке є частиною загальної площі кв. АДРЕСА_2 та окремо розташоване на території двору житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , скасовані.
Провадження у справі увказаній частині закрито. Роз`яснено, що спір в указаній частині підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства (т.4, а.с. 58-65).
Крім того, ухвалою Верховного Суду від 13.01.2021 року частково задоволено заяву ОСОБА_4 та виправлено описку в мотивувальній та резолютивній частинах постанові Верховного Суду від 04.11.2020 року та замість «рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 власними силами і за рахунок власних коштів привести у первісний стан реконструйоване нежитлове підсобне приміщення, яке є частиною загальної площі квартири АДРЕСА_4 у відповідності до технічної документації та зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звільнити самовільно захоплену земельну ділянку шляхом знесення самочинно добудованої прибудови до нежитлового підсобного приміщення, яке є частиною загальної площі квартири АДРЕСА_4 » вважати написаним: «рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  власними силами і за рахунок власних коштів привести у первісний стан реконструйоване нежитлове підсобне приміщення, яке є частиною загальної площі квартири АДРЕСА_4 у відповідності до технічної документації та зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  звільнити самовільно захоплену земельну ділянку шляхом знесення самочинно добудованої прибудови до нежитлового підсобного приміщення, яке є частиною загальної площі квартири АДРЕСА_4 » (т.4, а.с. 97-99).

В свою чергу, 19.02.2020 року ОМР звернулася до суду першої інстанції про роз`яснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року, посилаючись на те, що резолютивна частина рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року є незрозумілою, оскільки не зазначає чи є це рішення підставою для проведення державної реєстрації скасування права власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 (т.3, а.с.213-214). 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2020 року заява ОМР про роз`яснення рішення суду задоволена (т.3, а.с.219-221).
Роз`яснено, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року у справі № 522/11847/14-ц є підставою для проведення державної реєстрації скасування права власності, набутого на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2014 року №3783  ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 .
Роз`яснено, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року у справі № 522/11847/14-ц є підставою для проведення державної реєстрації скасування права власності, набутого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 29.05.2014 року № НОМЕР_1 на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Танасогло О.М. ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2020 року, ухвалення нового судового рішення яким відмовити у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. 
Зокрема, у скарзі представник апелянта посилається на те, що ухвалою про роз`яснення рішення суду від 05.02.2018 року суд першої інстанції фактично вирішив вимоги, які не були предметом розгляду справи по суті спору (т.4, а.с. 110-117).
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОМР ставить питання про залишення ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2020 року без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення (т.4, а.с. 141-145).

Вирішуючи питання про слухання справи в прядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання (т.4, а.с. 183-194).
Разом з тим, 17.01.2023 року від представника ОМР Атаманенка М.С. надійшла заява про відкладення розгляду справи (т.4, а.с. 195-196).
Інші учасники справи заяви про відкладення розгляду справи з тих чи інших підстав суду не надали.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосудді, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні. 
Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції більше року (т.4, а.с. 134), колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.
Саме у зв`язку з викладеними обставинами в їх сукупності, а також у зв`язку з тим, що представник ОМР не був позбавлений можливості звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою/клопотанням про розгляд справи у режимі відеоконференції, колегія суддів залишила без задоволення його заяву про відкладення розгляду справи.

Слід зазначити, що у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).        
При цьому слід зазначити, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Таким чином, розгляд даної справи здійснений 18.01.2023 року в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, у відсутність учасників справи, оскільки учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, про що вказано вище. Повний текст судового рішення складений 26.01.2023 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що рішення суду є нечітким та незрозумілим, що ускладнює його реалізацію (т.3, а.с.219-221).
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.
За змістом ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Відповідно до роз`яснень суду касаційної інстанції щодо схожих правовідносин у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Системне тлумачення положень ст. 271 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Тобто роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 27.06.2014 року ОМР звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ДАБК в Одеській області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, приведення об`єкта у первісний стан та звільнення самовільно захопленої земельної ділянки, шляхом знесення самочинно добудованої прибудови до нежитлового підсобного приміщення, яке є загальною площею квартири АДРЕСА_4 (т.1, а.с 2-7).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року позов ОМР було задоволено частково (т.2, а.с. 196-201).
Разом з тим, постановою Одеського апеляційного суду від 18.12.2020 року апеляційна скарга ОМР задоволена, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року скасовано, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про приведення об`єкту у первісний стан та звільнення самовільно захопленої земельної ділянки, та ухвалено в цій частині нове рішення (т.3, а.с. 197-201).
У своїй заяві про роз`яснення судового рішення ОМР фактично просила суд вирішити вимоги про проведення державної реєстрації скасування права власності, що є неприпустимим, оскільки позивачем такі вимоги в суді заявлені не були та судом першої інстанції не розглядалися. 
Тобто своєю ухвалою про роз`яснення рішення суду від 05.02.2018 року, суд першої інстанції фактично вирішив питання, які не були предметом розгляду під час розгляду справи по суті спору, а саме: вимоги про проведення державної реєстрації скасування права власності, набутого на підставі свідоцтва про право власності від 29.05.2014 року а також на підставі договору купівлі-продажувід 21.07.2014 року на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 .

У разі, якщо суд першої інстанції вважав необхідним встановити спосіб і порядок виконання судового рішення, то він мав діяти у відповідності до вимог ст. 435 ЦПК України, а не у відповідності до вимог ст. 271 ЦПК України.

З огляду на викладені обставини, ухвала суду про роз`яснення судового рішення підлягає скасуванню.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвала постановлена не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду – скасувати і прийняти постанову, якою заяву ОМР про роз`яснення судового рішення залишити без задоволення.

Крім того, відповідно до ч. 1, п.п.1-3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:  у разі задоволення позову - на відповідача;  у разі відмови в позові - на позивача;  у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, враховуючи, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Танасогло О.М. підлягає скасуванню, з ОМР на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 454,00 грн. (т.4, а.с. 130). 

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 – 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Танасогло Олександра Михайловича задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2020 року про роз`яснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2018 року скасувати.
Прийняти постанову, якою відмовити Одеській міській раді у задоволенні заяви про роз`яснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, приведення об`єкта у первісний стан та звільнення самовільно захопленої земельної ділянки.
Стягнути з Одеської міської ради, код ЄДРПОУ 26597691, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 26.01.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду:                                        С.М. Сегеда        

               Л.А. Гірняк

               Т.В. Цюра