Ухвала
 
10 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 332/2737/21
 
провадження № 61-1148ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зубенка Олександра Анатолійовича на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в  своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про визнання приватизації житлового приміщення незаконною,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом та  просив суд, а саме: визнати недійсною приватизацію квартири АДРЕСА_1 ; визнати недійсним та скасувати розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 25 червня 2018 року № 248 р; визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , видане районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району від 25 червня 2018 року на квартиру АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 20 грудня 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
У січні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Зубенко О. А. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 02 лютого 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зубенка О. А. залишено без руху для усунення її недоліків. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
На усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 лютого 2023 року заявникнаправив до суду запитувані матеріали.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження указаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, що передбачають вимоги пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Зубенка О. А. подана у строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 397 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про визнання приватизації житлового приміщення незаконною за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Зубенка Олександра Анатолійовича на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 грудня 2022 року. 
 
Витребувати з Заводського районного суду м. Запоріжжя вищезазначену цивільну справу № 332/2737/21.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані 
до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        О. М. Осіян

                                                                                                           О. В. Білоконь

                                                                                                                      Н. Ю. Сакара