УХВАЛА

23 березня 2023 року   
Київ
справа №640/11847/20
адміністративне провадження №К/990/9155/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Шишова О.О.,  Яковенка М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №640/11847/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
14.03.2023 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі - скаржник, ГУ ДПС), направлена поштою 10.03.2023.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
1. Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи. 
Скаржник до касаційної скарги не додав документа про сплату судового збору. 
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2023 - не більше 53680 грн). 
Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI (у редакції чинній на день подання позову до суду) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10510 грн).
Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону № 3674-VI (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги), якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Позов у цій справі заявлено фізичною особою-підприємцем у 2020 році, який містить вимоги майнового характеру на загальну суму 4651133,89 грн. Суд першої інстанції позов задовольнив частково (на загальну суму 4504899,92 грн). Суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасував в частині задоволених позовних вимог та ухвалив нове рішення в цій частині, яким позов задовольнив частково (на загальну суму 3942237,96 грн). У касаційній скарзі ГУ ДПС просить скасувати судові рішення в частині задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви в частині задоволених позовним вимог сплаті підлягав судовий збір, обмежений максимальним розміром, в сумі 10510 грн.
Отже, за подання касаційної скарги на судові рішення в частині задоволених позовних вимог сплаті підлягає судовий збір в сумі 21020 грн (10510 грн х 200 %)
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:
Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783
Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007
Код класифікації доходів бюджету - 22030102
Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
2. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду з питання застосування норм права при визначенні сукупного обсягу доходу позивача за 2018 рік, що передує 2019 року при переході на спрощену систему оподаткування, враховуючи те, що платник податків протягом 2018 року перебував як на спрощеній (І квартал 2018 року), так і на загальній системі оподаткування (ІІ-ІV квартали 2018 року). На переконання ГУ ДПС, судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних рішень неправильно застосовано норми матеріального права, що полягає у незастосуванні норм права які підлягали застосуванню (пункт 164.1 статті 164, пункт 177.1, пункт 177.2 статті 177 ПК України) та застосуванні норм права, які не підлягали застосуванню (пункт 292.1, пункт 292.4 статті 292 ПК України, стаття 9 Закону України «Про транспортно-екседиторську діяльність») при визначені питання переходу та перебуванні на спрощеній системі оподаткування, неправильно застосовано (не застосовано) норми процесуального права (статті 90, 242, 244, частина четверта статті 246 КАС України).
ГУ ДПС зазначає, що висновки Верховного Суду з аналогічних питань, зокрема щодо розрахування сукупного обсягу доходу за звітний період під час перебування платника податку на спрощеній та загальній системі оподаткування - відсутні.
Обґрунтовуючи підставу для касаційного оскарження, ГУ ДПС посилається на те, що оскільки протягом ІІ-ІV кварталів 2018 року ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування, то його дохід повинен бути розрахований відповідно до положень статті 177 ПК України.
Однак, посилаючись на вимоги пунктів 177.1, 177.2 статті 177 ПК України, пункт 164.1 статті 164 ПК України, ГУ ДПС висловлює суперечливу позицію, оскільки вважає, що сукупний дохід має визначатися без урахування понесених витрат. Чому, на переконання ГУ ДПС, понесені позивачем витрати не повинні враховуватися і якою нормою права це передбачено скаржник не зазначає.
Водночас, суд апеляційної інстанції в цій частині виходив саме з того, що має значення не загальний (не чистий) дохід, а оподатковуваний (тобто, різниця між загальним доходом і документально підтвердженими витратами). 
Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Таким вимогам касаційна скарга не відповідає.
Крім того, касаційна скарга має доводи про незгоду із висновками суду щодо визначення зобов`язань з єдиного податку. Скаржник вважає, що кошти, які надійшли на розрахунковий рахунок, який відкрито фізичною особою для здійснення підприємницької діяльності, включаються до доходу фізичної особи-підприємця - платника єдиного податку, з врахуванням вимог статті 292 ПК України.
Однак, суд апеляційної інстанції виходив з того, що поповнення банківського рахунку власними готівковими коштами, а так само і безготівковий переказ коштів між власними рахунками, не є об`єктом оподаткування та доходом платника податків від підприємницької діяльності, а тому такі суми не можуть бути визнані базою оподаткування фізичної особи-підприємця.
Доводи ГУ ДПС в цій частині приведені не у взаємозв`язку ані з висновками суду апеляційної інстанції, ані з посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України.
Аналогічно, касаційна скарга в частині доводів щодо визначення зобов`язань з податку на додану вартість, з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не містить ані посилання на висновок суду, з яким не погоджується ГУ ДПС, ані посилання на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України.
Посилаючись на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник зазначає про наявність підстав для скасування судових рішень, передбачених пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України. Однак, скаржник не наводить ані які саме обставини залишилися у справі не встановленими, ані які саме зібрані у справі докази залишилися не дослідженими. Обставиною в розумінні КАС України є фактичні дані (певний матеріально-правовий факт), а не правова оцінка суду встановленому факту, у зв`язку з чим доводи про надання неправильної оцінки наявним у матеріалах справах доказам не можуть розцінюватися як неповне з`ясування судом обставин у справі. 
Фактично, наведене у касаційній скарзі обґрунтування пунктів 3 і 4 частини четвертої статті 328 КАС України зводиться до незгоди із наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою встановленим обставинам у взаємозв`язку із наявними в матеріалах справи доказами, що не є тотожним неправильному застосуванню норм права. 
Усталеною є позиція Верховного Суду про те, що вимогам касаційної скарги щодо скасування судових рішень і ухвалення нового про відмову в позові має кореспондувати викладення у касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень у взаємозв`язку із усіма висновками, які стали підставою для задоволення позову. Тобто, вимоги касаційної скарги мають бути сформульовані і відповідати їх безпосередньому обґрунтуванню.
Отже, касаційна скарга має містити обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права послідовне у взаємозв`язку із усіма висновками судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позову та обов`язковим посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України (з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для відповідної підстави).
Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 328, 330, 332, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №640/11847/20 - залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: 
- надати платіжний документ про оплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі, встановленому Законом № 3674-VI;
- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді	М.М. Гімон О.О. Шишов   М.М. Яковенко