ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року	Львів	Справа № 380/19674/21 пров. № А/857/16918/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                             Ніколіна В.В.,
суддів –                                                                                Гінди О.М., Пліша М.А.,
за участі секретаря судового засідання –                              Гранат В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року (суддя – Мричко Н.І., м. Львів, повний текст рішення складено 25 жовтня 2022 року) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малефісента" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна,-

                                                     ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі – ГУДПС у Львівській області) звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмежено відповідальність “Малефісента” (далі – ТОВ “Малефісента”), в якому просило підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна ТОВ«Малефісента». В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач відмовився у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, тому позивач правомірно прийняв рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків відповідно до статті 94 Податкового кодексу України (далі – ПК України).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задоволити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ГУДПС у Львівській області звернулося до суду із заявою щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ “Малефісента”, однак ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року провадження у справі №380/16599/21 закрито у зв`язку з наявністю спору про право А відтак ГУДПС у Львівській області звернулося з тими самими вимогами до суду в загальному порядку. Вказує, що посадовими особами контролюючого органу повністю дотримано вимоги статті 81 ПК України, а відповідач відмовився від проведення позапланової перевірки без поважних причин та не допустив посадових осіб контролюючого органу, а відтак є підстави для застосування адміністративного арешту майна.
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що наказом ГУ ДПС у Львівській області від 22.09.2021 № 3177-ПП «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Малефісента» призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Малефісента» (код ЄДРПОУ 42944942) з 22 вересня 2021 року тривалістю 5 робочих днів.
Відповідно до направлень на перевірку від 22.09.2021 №10081, №10082, №10083, з метою проведення перевірки ТзОВ «Малефісента» працівниками ГУ ДПС у Львівській області здійснено виїзд за відповідною адресою.
Проте, директором ТзОВ «Малефісента» Зьобер Л.В. відмовлено в допуску до проведення позапланової виїзної перевірки, про що 28.09.2021 складений Акт № 1029/13-01-07-01 «Про відмову в допуску від проведення позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Малефісента»  (код ЄДРПОУ 42944942)».
29.09.2021 о 11:00 год. начальником ГУ ДПС у Львівській області прийнято рішення №28077/6/13-01-07-01-16 про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Згідно з вказаним рішенням вирішено застосувати умовний адміністративний арешт майна платника податків ТзОВ «Малефісента» (42944942), що знаходиться за адресою: 81100, Львівська обл., Пустомитівський р-н, м. Пустомити, вул. Грушевського, буд. 8.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року постановленою у справі № 380/16599/21 закрито провадження у справі за заявою ГУДПС у Львівській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - ТОВ «Малефісента». Як на підставу для закриття провадження у справі суд вказав на наявність спору про право у спірних правовідносинах з огляду на оскарження відповідачем в судовому порядку законність наказу про проведення фактичної перевірки, недопущення до якої призвело до застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків (https://reyestr.court.gov.ua/Review/100042025).
ГУ ДПС у Львівській області 11.11.2021 звернулося до Львівського окружного адміністративного суду в загальному порядку з позовною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Малефісента»  (код ЄДРПОУ 42944942)» 81100, Львівська обл., Пустомитівський р-н, м. Пустомити, вул. Грушевського, 8, застосованого рішенням податкового органу 29.09.2021 № 28077/6/13-01-07-01-16.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки з моменту застосування рішенням ГУ ДПС у Львівській області від 29.09.2021 умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Малефісента» минуло 96 годин, встановлених законом для його перевірки, тому, відповідно до вимог підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 ПК України, застосований адміністративний арешт є припиненим.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з приписами частини четвертої статті 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутись до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
У відповідності до пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті (пункт 94.3 статті 94 ПК України).
Пунктом 94.2 статті 94 ПК України передбачено підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Згідно з пунктом 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).
За правилами пункту 94.19.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим. У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту у випадку, визначеному, зокрема, пунктом 94.19.1, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється (пункт 94.21 статті Кодексу).
Статтею 283 КАС України передбачено право звернення податкових органів до суду із заявою щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі (частина друга статті 283 КАС України).
Аналіз наведених положень законодавства дає суду підстави для висновку, що за наявності відповідних умов, визначених у пункті 94.2 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.
Таким чином, вимога про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлена поза межами 96-годинного строку, не є такою, що може бути задоволеною, оскільки, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення статті 94 ПК України пов`язує можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.
Відповідно до підпункту 94.19.1 пункту 94.19 ПК України, припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.
Згідно з матеріалами справи, 11.11.2021 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ГУ ДПС у Львівській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ «Малефісента» (вх. №82546, що  підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції).
При цьому, станом на дату звернення контролюючого органу до суду строк у 96 годин, протягом якого має бути перевірена судом обґрунтованість рішення керівника про накладення арешту на майно платника податків минув, що, в свою чергу, згідно з пунктом 94.19 статті 94 Податкового кодексу України, свідчить про припинення адміністративного арешту, накладеного рішенням ГУ ДПС у Львівській області від 29.09.2021.
Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, оскільки з моменту застосування рішенням ГУ ДПС у Львівській області від 29.09.2021 умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Малефісента» минуло 96 годин, встановлених законом для його перевірки, тому, відповідно до вимог підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 ПК України, застосований адміністративний арешт є припиненим.

Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 820/5045/18, від 08 серпня 2018 року у справі №820/3059/17, від 14 січня 2021 року у справі № №815/3986/16, від 13 вересня 2022 року у справі №805/4033/17-а.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ГУ ДПС у Львівській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ «Малефісента» застосованого рішенням №28077/6/13-01-07-01-16 від 29.09.2021.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року в справі №380/19674/21- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 07 березня 2023 року