Ухвала                                                 
 
25 січня 2023 року
м. Київ
 
справа № 750/1211/21
провадження № 61-6950св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів:  Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,         
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коверзнева Дмитра Вадимовича на постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 червня 2022 року, прийняту у складі колегії суддів: Онищенко О. І., Мамонової О. Є., Шитченко Н. В.,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до            ОСОБА_2 про виселення. 
 
Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що на підставі виконавчого листа Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 липня 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошового боргу за договором позики приватним виконавцем Палігіним О. П. відкрито виконавче провадження.
У межах виконавчого провадження відбулася примусова реалізація квартири АДРЕСА_1 та він став переможцем електронних торгів.
06 серпня 2020 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Борисовою Т. А. видано свідоцтво про право власності на квартиру.
Вказував на те, що згідно з довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 25 січня 2021 року та ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 січня 2021 року відповідачка зареєстрована та постійно проживає в квартирі, добровільно виселитися не бажає, користується квартирою, але не сплачує за комунальні послуги, чим порушує право позивача мирно володіти, розпоряджатися та користуватися своїм майном.
 
З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просив виселити ОСОБА_2            з квартири АДРЕСА_1 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 жовтня                 2021 року, ухваленим у складі судді Логвіної Т. В., позов ОСОБА_1 задоволено.
Виселено ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач втратила право власності на спірну квартиру, однак проживає             у ній, чим порушує право позивача, який є новим власником, мирно володіти, розпоряджатися та користуватися своїм майном.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 29 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 жовтня 2021 року скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд дійшов висновку про те, що виселення ОСОБА_2 зі спірного житлового приміщення становитиме непропорційне втручання                у її право на мирне володіння майном.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У липні 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Коверзнев Д. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що він є добросовісним набувачем спірної квартири, придбав вказане нерухоме майно на електронних торгах, а тому подальше використання відповідачем квартири може здійснюватися лише за його згодою і така згода може виражатися              у формі договору найму, однак між ним та відповідачем жодні договори не укладались, а тому подальше користування відповідачем квартирою                      є безпідставним та зумовлює перешкоди йому як новому власнику                           у реалізації свого права користування.
 
Підставами касаційного оскарження постанови Чернігівського апеляційного суду від 29 червня 2022 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 196/476/13-ц (провадження                                   № 61-48206св18).
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У серпні 2022 року ОСОБА_2 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити судове рішення апеляційного суду без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції. 
 
У серпні 2022 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2022 року справу призначено до судового розгляду.
 
Позиція Верховного Суду 
 
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
07 листопада 2022 року ухвалою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду постановлено ухвалу про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 361/4481/19 (провадження                  № 61-14943сво21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку», про виселення із житлового будинку.
 
Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в ухвалі               від 07 листопада 2022 року зазначила, що Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України у ряді її постанов,                       а в деяких погодилася з її висновками про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом: а) встановлення в рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу; б) передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є позасудовим способом звернення стягнення на предмет іпотеки (позасудовим врегулюванням) і не є належним способом судового захисту (див. постанови: від 29 травня 2019 року у справі                        № 310/11024/15, провадження № 14-112цс19, від 12 червня 2019 року у справі № 205/578/14, провадження № 14-48цс19; від 21 березня 2018 року у справі № 760/1443815, провадження № 14-38цс18; від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15, провадження № 14-49цс19 та інші). 
 
Разом з тим у наведених вище судових рішеннях Великою Палатою Верховного Суду не висловлювалася правова позиція щодо можливості/неможливості виселення з іпотечного майна, набутого не за кредитні кошти, у разі обрання банком, іпотекодержателем, позасудового врегулювання, тобто позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки. А правові висновки Верховного Суду України щодо застосування норми права у подібних правовідносинах є протилежними і на той час Верховний Суд України вважав належним способом судового захисту позасудові способи звернення на предмет іпотеки. 
 
Узгодити правові позиції (відступити/погодитися) Верховного Суду України       є виключним процесуальним повноваженням Великої Палати Верховного Суду.
 
Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року вказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду (провадження № 14-109цс22).
 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
 
Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, яка переглядається, до закінчення перегляду                       в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи                          № 361/4481/19  (провадження № 14-109цс22).
 
Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 750/1211/21 (провадження           № 61-6950св22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Коверзнева Дмитра Вадимовича на постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 червня 2022 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи                  № 361/4481/19  (провадження № 14-109цс22).
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий  	Д. Д. Луспеник    	
Судді:   	І. А. Воробйова     Б. І. Гулько     Г. В. Коломієць     Р. А. Лідовець