Номер провадження: 22-ц/813/1805/23 
Справа № 522/10373/21
Головуючий у першій інстанції Павлик І. А.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2023 року                                                                 м. Одеса
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:
Головуючого- Гірняк Л.А.
Суддів - Сегеди С.М., Комлевої О.С.
За участю секретаря - Дерезюк В. В.
розглянула    у   судовому засідання м. Одеса у приміщенні апеляційного суду апеляційну скаргу   Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради» про скасування наказу та поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИЛА:
       Короткий зміст позовних вимог та відзиву на неї
       У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради» про скасування наказу та поновлення на роботі у якому просив суд:
       - визнати незаконним і скасувати наказ від 05.04.2021 № 103-к/тр про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря-офтальмолога офтальмологічно-хірургічного відділення КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» з 06.05.2021 у зв`язку із скороченням штату, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України;
       - визнати незаконним і скасувати наказ від 06.05.2021 № 142-к/тр про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря-офтальмолога офтальмологічно-хірургічного відділення КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» з 06.05.2021 у зв`язку із скороченням штату, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України ;
       - поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря-офтальмолога офтальмологічно-хірургічного відділення КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР».
       Позов обґрунтовано тим, що звільнена його з посади лікаря – офтальмолога офтальмологічно-хірургічного відділення КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради з 06 травня 2021 року здійснено у зв`язку із скороченням штату, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. 
       Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників за скороченням штату, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, а також інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень.
       Всупереч ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідач надав подання до профспілкової організації 09 лютого 2021 року, тобто пізніше ніж за три місяці до фактичного звільнення позивача.
       Однак відповідач 03 лютого 2021 року, тобто до звернення до профспілкової організації, повідомив про наступне звільнення у зв`язку із скороченням штату. 
       Первинна профспілкова організація надала згоду про звільнення 22 лютого 2021 року.
       Позивач у позові посилається також на те, що вдруге, 06 травня 2021 року, він звільнена з тієї ж посади згідно із п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП на підставі наказу №142-к/тр від 06 травня 2021 року, а наказ №103-к/тр від 05 квітня 2021 року відповідачем не скасований.
       Представник КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради», за довіреністю Н.В. Гамандій, надала суду відзив на позовну заяву, де зазначила, що 02 лютого 2021 року КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради» видало наказ №6-ОД «Про попередження працівників про звільнення». 
       03 лютого 2021 року позивачку повідомлено про її наступне звільнення. Яке планується 12 квітня 2021 року, тобто не пізніше ніж за 2 місяці та з наданням переліку вакантних посад. Від підписання попередження позивач відмовився, про що складено акт від 03 лютого 2021 року. 
       Твердження що його двічі звільнено не відповідає дійсності оскільки 06 квітня 2021 року видано наказ №103-к/тр про звільнення позивача 05 квітня 2021 року у зв`язку із скороченням штату, згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, однак позивач 06 квітня 2021 року ОСОБА_1 не приступила до роботи через тимчасову непрацездатність, тому наказом №118-к/тр від 09 квітня 2021 року було перенесено дату звільнення з 12 квітня 2021 року на дату першого робочого дня після закінчення тимчасової непрацездатності позивача. 

       Короткий зміст рішеня районного суду
       Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради» про скасування наказу та поновлення на роботі задоволено.
       Визнано незаконним і скасовано наказ від 05 квітня 2021 року № 103-к/тр про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря-офтальмолога офтальмологічно-хірургічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради» з 06 травня 2021 року у зв`язку із скороченням штату, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України.
       Визнано незаконним і скасувано наказ від 06 травня 2021 року № 142-к/тр про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря-офтальмолога офтальмологічно-хірургічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради» з 06 травня 2021 року у зв`язку із скороченням штату, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України.
       Поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря-офтальмолога офтальмологічно-хірургічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради» (код ЄДРПОУ 01998555, адреса: м. Одеса, вул. Леонтовича, 2).
       Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради» (код ЄДРПОУ 01998555, адреса: м. Одеса, вул. Леонтовича, 2) на користь держави 2 724,00 грн витрат по сплаті судового збору.
       Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

       Короткий зміст апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах відповідача, Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради», за довіреністю, просила рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.
        На підставі ст. 29 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», на виконання рішень зборів суддів Одеського апеляційного суду від 02.03.2022р. та 16.03.2022р., у зв`язку із введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., керуючись статтею 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», враховуючи рішення Ради суддів України №9 від 24.02.2022р. та рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022р. щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безперебійного функціонування Одеського апеляційного суду, головою суду видано Розпорядження №1 від 02 березня 2022 року, до якого внесені зміни розпорядженням №2 від 16 березня 2022 року, відповідно до п.п. 3-4 якого: 
       Зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, підрозділів територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя, розгляд цивільних справ продовжити без участі учасників провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду.
       Справи розглядаються без участі учасників провадження за наявності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та за відсутності заяви (заяв) про відкладення розгляду справи.
       Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
       Сторони по справі сповіщені належним чином, при цьому, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.
       Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

       Фактичні обставини та оцінка апеляційного суду
       Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені у апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 в інтересах відповідача Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради», за довіреністю, задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
       У частинах 1 та 2 статті 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
       Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
       За загальними правилами статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
       Статтею 5-1 КЗпП України визначено гарантії забезпечення права громадян на працю. Так, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (пункт 6 частини 1 статті 5-1 КЗпП України).
       Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою, отже трудовий договір є основною, базовою формою виникнення трудових правовідносин.
       Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
       Згідно зі статтею 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41), або на вимогу профспілкового, чи іншого органу, уповноваженого на представництво трудовим колективом (стаття 45).
       Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
       Згідно із частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
       Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.
       За приписами статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України може бути проведено лише за попередньою згодою первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.
       Судом встановлено, що 02.02.2021 КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» видано наказ № 5-ОД про скорочення штату працівників, згідно якого т.в.о. генерального директора ОСОБА_3 наказав провести скорочення штату працівників шляхом внесення змін до штатного розпису КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР», скоротивши штат працівників на 3,0 посади лікаря-офтальмолога, з яких 1,0 посада є вакантною, 1,0 посаду обіймає ОСОБА_1 , 1,0 посаду обіймає ОСОБА_4 , утримання яких в зв`язку зі зменшенням навантаження на офтальмологічно-хірургічного відділення є не раціональним. Затвердити перелік виключених з 13.04.2021 зі штатного розпису підприємства посад і професій у зв`язку зі скороченням штату.
       03.02.2021 відповідачем складено попередження про скорочення штату працівників у зв`язку зі зменшенням кількості штатних одиниць лікаря-офтальмолога, яким позивача попереджено про його звільнення з 12.04.2021 та запропоновано посади для заміщення, яке позивач відмовився отримувати, в зв`язку з чим було складено акт про відмову від підпису на підтвердження ознайомлення з наказами щодо скорочення штатів та попередженням від 03.02.2021.
       05.02.2021 відповідачем на адресу ОСОБА_1 направлено попередження про скорочення штату працівників в зв`язку зі зменшенням кількості штатних одиниць посади лікаря-офтальмолога від 03.02.2021, список вакантних посад, наказ від 02.02.2021 № 5-ОД «Про скорочення штату працівників», наказ від 02.02.2021 № 6-ОД «Про попередження про звільнення у зв`язку зі скороченням штату».
       22.02.2021 на засіданні профспілкового комітету Первинна профспілкова організація КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» надала згоду на розірвання трудового договору з лікарем-офтальмологом офтальмологічно-хірургічного відділення ОСОБА_1 з 13.04.2021 у зв`язку зі скороченням посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України.
       Наказом КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» від 05.04.2021 № 103-к/тр звільнено ОСОБА_1 з займаної посади лікаря-офтальмолога офтальмологічно відділення 12.04.2021, у зв`язку із скороченням штату, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Підстави звільнення: наказ по підприємству «Про скорочення штату працівників» від 02.02.2021 № 5-ОД; попередження від 03.02.2021 про скорочення посади лікаря-офтальмолога офтальмологічно відділення; ст. 44 КЗпП України.
       Наказом КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» від 09.04.2021 № 118-к/тр перенесено дату звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з перебуванням його на лікарняному на дату першого робочого дня після закінчення тимчасової непрацездатності.
       Наказом КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» від 06.05.2021 № 142-к/тр звільнено ОСОБА_1 з займаної посади лікаря-офтальмолога офтальмологічно-хірургічного відділення 06.05.2021, у зв`язку із скороченням штату, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. 
       Підстави звільнення: наказ по підприємству «Про скорочення штату працівників» від 02.02.2021 № 5-ОД; попередження від 03.02.2021 про скорочення посади лікаря-офтальмолога офтальмологічно-хірургічного відділення; наказ від 05.04.2021 № 103- к / тр про звільнення ОСОБА_1 12.04.2021; наказ від 06.04.2021 № 114-к/тр про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 з 06.04.2021; наказ від 09.04.2021 № 118-к/тр про перенесення дати звільнення ОСОБА_1 ; наказ від 06.05.2021 № 140-к/тр про те, що ОСОБА_1 приступив до роботи 06.05.2021 після тимчасової непрацездатності.
       Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.
       На підтвердження дотримання зазначеної норми відповідачем надано лист від 31 грудня 2020 №187, адресований Голові профспілкового комітету КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОСОБА_5 , в якому зазначено, що для розширення та забезпечення необхідного обсягу та якості надання спеціалізованої медичної допомоги хворим в умовах зростання видатків та бюджетного дефіциту Адміністрація КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ООР» інформує про проведення оптимізації організації надання медичної допомоги шляхом внесення змін до структури та штатного розкладу закладу, а саме: скорочення 4,0 ставки лікаря-офтальмолога та вводу 4,0 ставки інших спеціалістів.
       Проте, вказаний лист не містить штампу з зазначенням вхідного номеру та дати, водночас відповідачем не надано доказів направлення зазначеного листа профспілці, тому суд не вважає цей лист належним доказом звернення відповідача до профспілки з метою звільнення позивача 31 грудня 2020 року.
       Як вбачається з протоколу від 22 лютого 2021 року №3, яким первинною профспілковою організацією надано згоду на розірвання трудового договору з позивачем з 13.04.2021 року в якому зазначено, що 09 лютого 2021 року до профкому надійшло подання т.в.о. генерального директора КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради» ОСОБА_3 про надання згоди на звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Зважаючи на те, що подання до профспілки з метою надання згоди на звільнення ОСОБА_1 не зазначає вхідної дати отримання, датою звернення є саме 09 лютого 2021 року. 
       Однак, як вбачається з наказу відповідача від 02 лютого 2021 року №5-ОД про скорочення штату працівників, повідомлення ОСОБА_1 про звільнення та з наказу відповідача від 05 квітня 2021 року №103-к/тр вбачається, що запланованою датою звільнення є 12 квітня 2021 року, що свідчить про звернення відповідачем до профспілки пізніше як за три місяці до наміченої дати звільнення, тобто відповідачем не дотримано вимоги ч. 3 ст. 22 «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
       Позивач у судовому засіданні зазначив, що відповідачем йому були запропоновані посади для заміщення, проте вони не відповідали її досвіду роботи та фаху.
       Згідно із наданого відповідачем штатного розпису станом на 01 січня 2021 року у штаті відповідача перебувало 7 посад лікаря-офтальмолога, а всього – 191,50 посад, згідно штатного розпису станом на 13 квітня 2021 року – 4 посади лікаря-офтальмолога, а всього – 191,50 посад. Таким чином, загальна кількість працівників у штаті КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ООР» не змінилася. 
       Станом на 01 серпня 2021 року у штаті відповідача перебуває 1 посада лікаря-офтальмолога, а всього – 199,00 посад, тобто загальна чисельність штату відповідача збільшилася.
       Згідно із ч. ч. 5, 8 ст. 43 КЗпП України, виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.        Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).
       Задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що скорочення штату або чисельності працівників при звільненні позивача у даному випадку не відбувалось, штатна чисельність працівників установи лише збільшилися. Згоду первинної профспілкової організації на розірвання трудового договору з позивачем, відповідачем отримано 22 лютого 2021 року, проте звільнено позивача із займаної посади лікаря-офтальмолога лише 06 травня 2021 року, тобто вказана згода профспілкового органу на момент звільнення позивача вичерпала свою дію за часом, що свідчить про порушення відповідачем вимог ч. 8 ст. 43 КЗпП України. 
       Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №577/3997/15-ц.
       Таким чином, при перенесенні дати запланованого вивільнення роботодавцю необхідно повторно звернутись до профспілки для отримання згоди на звільнення, навіть за наявності згоди за первинним зверненням.
       Отже, позивач був звільнений із займаної посади лікаря-офтальмолога офтальмологічно-хірургічного відділення КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради» в порушенні встановленого законом порядку звільнення, що є підставою для поновлення позивача на попередній посаді.
       Посилання ОСОБА_2 в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради» в апеляційній скарзі на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки суд безпідставно не враховано, що позивач ОСОБА_1 звільнений із займаної посади у встановленому законом порядку, не приймається до уваги так як спростовані матеріалами справи 
       Колегія суддів вважає, що позивачем ОСОБА_1 доведено належним чином підстав позову, саме, скорочення штату або чисельності працівників при звільненні позивача у даному випадку не відбувалось, штатна чисельність працівників установи лише збільшилися. Згода профспілкового органу від 22 лютого 2021 року на момент звільнення позивача вичерпала свою дію за часом, що свідчить про порушення відповідачем вимог ч. 8 ст. 43 КЗпП України. Й, навпаки, відповідачем не надано суду достатніх та безспірних доказів на підтвердження заперечень проти позову.
       Позивач має право на захист свого права у випадку порушення його відповідачем, та у даному випадку в судовому засіданні позивачем доведено належним чином, що відповідач порушує його права. Тому у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України його право підлягає судовому захисту.

       Судовий збір
       Суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 2 724,00 грн..
       Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли у позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
       Оскільки у даному випадку в позовній заяві об`єднано три вимоги немайнового характеру, суд визначив розмір судового збору при ухваленні судового рішення правильно.
Отже, суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, дослідив в судовому засіданні усі докази, які є у справі, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості, на предмет пропорційності співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою у контексті конституційного принципу верховенства права та права на справедливий розгляд, та керуючись критерієм «поза розумним сумнівом», дав їм правильну оцінку та вірно виходив з того, що є законні підстави для задоволення позову в повному обсязі. 
               Інших правових доводів апеляційна скарга не містить.
       Тому, законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову немає.
       Керуючись ст. 367,368,374,375,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,- 
                                                    ПОСТАНОВИЛА:
        Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» Одеської обласної ради», залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року- без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 03.02.2023 року 

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді- С.М.Сегеда

О.С.Комлева