КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                                                                            
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
17 березня 2023 року
 
справа № 756/6542/22
                                         
провадження № 22-ц/824/4534/2023 
   
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека»
 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві  цивільну  справу  за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» -  Зукіна Валерія Дмитровича на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року, постановлене під головуванням судді  Діденко Є.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення коштів,
 
В С Т А Н О В И В :
В серпні 2022 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просиластягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на її користь грошові кошти за договором № 631ВП/09/2021 від 13.09.2021 р. в розмірі 10 385 грн. 00 коп., та за договором 42РП/02/2022 від 03.02.2022 р. в розмірі 96880 грн. 00 коп., а всього 107265 грн. 00 коп.
Позов обґрунтований тим, що 13 вересня 2021 року між сторонами укладений Договір № 631ВП/09/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності), відповідно до умов якого відповідач (медичний заклад) зобов`язався надати позивачці медичну допомогу, яка полягає у проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності пацієнта згідно діючих нормативних документів та стандартів у галузі охорони здоров`я. Вартість медичної допомогисклала 44685,00 грн, та була сплачена позивачкою на підставі рахунку-фактури в повному обсязі. Вказаний договір діє до пологів. Але відповідач не надав всі послуги, які були передбачені вказаним договором, жодних актів приймання-передачі між сторонами підписано не було. Проте, на прохання позивачки відповідач надіслав їй перерахунок суми, яка підлягає поверненню за цим договором за ненадані послуги, та сума складає 10385,00 грн. 
Крім того, 03.02.2022 р. між сторонами укладено договір № 42РП/02/2022 з ведення пологів, відповідно до умов якого відповідач (медичний заклад) зобов`язався надати позивачці кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у ведення пологів пацієнта в обсязі та на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього, у відповідності з існуючими стандартами медичної допомоги. Вартість медичної допомоги відповідно до п. 8.1 Договору, склала 98 680,00 грн., та була сплачена позивачкою на підставі рахунку-фактури в повному обсязі, з цієї суми була сплачена страховка 1800,00 грн. Проте відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, послуг не надав, на сайті відповідача було опубліковано інформацію про зупинення роботи у зв`язку з військовою агресією росії. Позивачка також виїхала до більш безпечного місця. 05.04.2022 р. позивачка народила дитину у іншому медичному закладі. 10.03.2022 р. та 21.04.2022 р. позивачка направляла відповідачу повідомлення про повернення коштів та розірвання договору, але відповідач досі кошти не повернув, у відповіді послався на форс-мажорні обставини.
Крім того, апелянтом зазначено про надання медичної допомоги військовослужбовцям, територіальній обороні, мирним жителям. породіллям, новонародженим з початку повномасштабного вторгнення на територію України.  
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року позов задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1   грошові кошти за договором № 631ВП/09/2021 від 13.09.2021 року в розмірі 10385 грн 00 коп., та грошові кошти за договором № 42РП/02/2022 від 03.02.2022 року в розмірі 96880 грн 00 коп., а всього 107265  грн 00 коп.
Стягнуто з ТОВ«Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 суму витрат на правову допомогу в розмірі 5 000  грн. 00 коп.
Не погоджуючись із рішенням суду представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
 В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що договорами передбачено звільнення сторін від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов договорів у разі виникнення форс-мажорних обставин, які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки за цим договором, зокрема війну і воєнні дії.
Вказує, що відповідно до договору про надання медичної допомоги з ведення пологів, пакет «VIP» вартість послуг складається із основної суми у розмірі 96880,00 грн та страхового платежу вартість 1800,00 грн. Зазначає, що сума у розмірі 1800,00 грн була оплачена на користь страховика - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».  
Введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року стало обставиною непереборної сили для Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» та таким, що унеможливило виконання своїх обов`язків перед позивачем за договорами спостереження та ведення, а також додатковою угодою, оскільки, будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень у результаті проведення активних бойових дій. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що наявність форс-мажорних обставин у відповідача не позбавляє позивачку права на повернення сплачених нею грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.     
Судом встановлено, що 3.09.2021 р. між позивачкою (Пацієнт) та відповідачем (Медичний заклад) було укладено Договір № 631ВП/09/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності), відповідно до умов якого відповідач (медичний заклад) зобов`язався надати позивачці медичну допомогу, яка полягає у проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності пацієнта згідно діючих нормативних документів та стандартів у галузі охорони здоров`я, а позивачка зобов`язалась прийняти, виконувати і сплатити послуги на умовах договору.
У Додатку № 1 до договору визначений перелік медичних послуг, які входять до предмету договору.
Згідно з пунктами 5.2, 5.3 Договору, вартість медичної допомоги складає 44685,00 грн. з ПДВ, та сплачується одноразово у формі 100 % передоплати в день підписання Договору.
Відповідно до п. 4.1.1 Договору, медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу Пацієнту, а також провести всі діагностично-лікувальні заходи відповідно до Договору.
Згідно з пунктом 4.4.2 Договору, пацієнт має право відмовитись від подальшого лікування.
Пунктами 6.4, 6.5 Договору передбачено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього Договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема війну та воєнні дії.
Відповідно до п. 6.6 Договору, сторона яка не може виконувати свої договірні відносини, внаслідок обставин, зазначених у п. 6.5 Договору повинна проінформувати про це іншу сторону не пізніше 15 календарних днів, а також належним чином цей факт підтвердити.
Пунктом 7.1 Договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та сплати пацієнтом суми, передбаченої п. 5.2 Договору і діє до пологів пацієнта.
Згідно з п. 8.1.2 Договору, він може бути достроково припинений з ініціативи пацієнта за умови письмового повідомлення медичного закладу із зазначенням причин. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги.
Відповідно до рахунку-фактури № 26287 від 13.09.2021 р. та фіскального чеку № 24389 від 13.09.2021 р., позивачка сплатила суму 44685 грн. на користь відповідача.
У липні 2022 р. відповідач надіслав позивачці електронною поштою перерахунок послуг за пакетом з ведення вагітності, з вкладенням у формі таблиці, відповідно до якої використано послуг було на 32500,00 грн., сума до повернення - 10385,00 грн.
Також, 31.12.2021 р. між позивачкою (Пацієнт) та відповідачем (Медичний заклад) було укладено Попередній договір № 316ПП/12/2021, предметом якого є домовленості щодо майбутнього укладення договору з ведення пологів Пацієнта. Сума авансового платежу визначена як 98680,00 грн.
Згідно з рахунком-фактурою від 31.12.2021 р. № 69695, на якому міститься відмітка «сплачено 31.12.2021 р.», позивачка сплатила суму 98 680,00 грн., з цієї суми розмір страхового платежу «Безпечні пологи розширена» складає 1800,00 грн.
03.02.2022 року між позивачкою (Пацієнт) та відповідачем (Медичний заклад) було укладено Договір № 42РП/02/2022 з ведення пологів, відповідно до умов якого відповідач (медичний заклад) зобов`язався надати позивачці кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у ведення пологів пацієнта в обсязі та на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього, у відповідності з існуючими стандартами медичної допомоги.
У Додатку № 4 до договору визначений перелік медичних послуг, які входять до предмету договору.
Згідно з пунктами 8.1, 8.4 Договору, вартість медичної допомоги складає 98680,00 грн. з ПДВ, та сплачена Пацієнтом в якості авансового платежу за попереднім договором № № 316ПП/12/2021від 31.12.2021 р.
Відповідно до п. 3.1 Договору, медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу Пацієнту в межах цього Договору.
Пунктами 9.3, 9.4 Договору передбачено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього Договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема війну та воєнні дії.
Відповідно до п. 9.5 Договору, сторона яка не може виконувати свої договірні відносини, внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 Договору повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити.
Пунктом 11.2 Договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання із врахуванням вимог п. 8.4 Договору, і діє до остаточного виконання зобов`язань.
Згідно з п. 10.1 Договору, він може бути достроково припинений з ініціативи пацієнта за умови письмового повідомлення медичного закладу із зазначенням причин. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги.
Крім того, 03.02.2022 року між позивачкою та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі агента ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» укладено Договір добровільного медичного страхування № 7619/999/318/210003327, відповідно до умов якого позивачка застрахувалась на випадок настання страхових випадків, передбачених договором, сума страхового платежу - 1800,00 грн.; вигодонабувачем визначено ТОВ «Пологовий будинок «Лелека»; строк дії договору - до 02.02.2023 р.
03.04.2022 р. позивач народила дитину у іншому медичному закладі, що підтверджено медичним свідоцтвом про народження.
21.04.2022 р. позивач направила відповідачу лист про розірвання Договору № 42РП/02/2022 і повернення коштів.
25.04.2022 р. відповідач повідомив, що запит на розірвання договору прийнято, інформує позивачку про призупинення роботи пологового будинку з об`єктивних причин, а саме обстріл будівлі пологового будинку; зазначив, що не знімає з себе зобов`язань з повернення коштів, та з нею зв`яжеться представник для вирішення цього питання.
01.08.2022 р. позивачка направила відповідачу вимогу про повернення коштів в сумі 10385,00 грн. за Договором № 631ВП/09/2021.
У листі Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24.02.2022 р. є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору.
Згідно положень ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 просила стягнути із відповідача грошові кошти у сумі 107 265,00 у зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору.
Встановлено, що відповідач не повністю виконав умови Договору з надання медичних послуг від 13.09.2021 р. та повністю не виконав умови Договору з надання медичних послуг від 03.02.2022 р., і сплачені позивачем кошти не повернув.
Колегія суддів погоджується із посиланням суду першої інстанції про те, що невиконання умов договору відповідачем могло бути наслідком поважних та об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації, що визнана форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити.
Разом із тим, відповідно до статті 617 ЦК України обставини непереборної сили, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення.
Як вірно вказано судом першої інстанції, позивачем не порушується питання відповідальності за невиконання зобов`язань, а заявлені вимоги про повернення коштів у зв`язку з припиненням зобов`язання на умовах, передбачених договором. Тому, наявність форс-мажорних обставин у відповідача, не позбавляє позивачку права на повернення сплачених нею грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг.
Судом  першої інстанції враховано, що за Договором про надання медичних послуг від 13.09.2021 р. підлягає поверненню сума частково не наданих послуг в розмірі 10385,00 грн, яка нарахована самим відповідачем, а за Договором про надання медичних послуг від 03.02.2022 р. підлягає поверненню сума 96880,00 грн, за вирахуванням страхового платежу 1800,00 грн.
Оскільки позовні вимоги стосуються повернення коштів за сплачені та не надані послуги, а не відповідальності за невиконання договорів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Надання медичної допомоги пораненим військовослужбовцям Збройним Силам України, територіальній обороні, мирним жителям, породіллям, новонародженим є проявом громадянської позиції та доброчинності, однак не може бути підставою для неповернення коштів у разі невиконанням умов договору. 
Рішення суду відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу представником ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
На підтвердження понесених витрат представником позивача надано до суду:
-          ордер на надання правничої допомоги;
-          додаткову угоду №2 до Договору №16-06/2022 про надання правової допомоги, умовами якої встановлено вартість послуги, а саме: супровід справи (написання, підготовка та подання  лдо суду відзиву)  - 3000,00 грн.
-          рахунок-фактуру №13-12/22 від 13.12.2022р., відповідно до якого вартість послуг складала 3000,00 грн. 
-          копію квитанції про оплату послуг у розмірі 3000,00 грн.
Разом із тим, з урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, колегія суддів вважає, що зазначені представником позивача витрати на правничу допомогу  в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 000 грн є завищеними, а тому підлягають зменшенню до 1500,00 грн. 
Враховуючи п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому відповідно до положень ч. 3  ст. 389 ЦПК України  постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,-   
    
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» -  Зукіна Валерія Дмитровича  залишити без задоволення.
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає 
 
            Суддя-доповідач                                                                    

            Судді