ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 р.	Справа № 541/2299/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного Управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.11.2022, (головуючий суддя І інстанції: Третяк О.Г.) по справі № 541/2299/22
за позовом       ОСОБА_1  
до       Головного Управління Національної поліції в Полтавській області ,       інспектора сектору реагування патрульної поліції Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області Павлика Тараса Анатолійовича  
про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
- скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ № 168983, винесену 09.09.2022 інспектором СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Павликом Т.А. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.11.2022 позов задоволено.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 3 400 грн. на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАВ № 168983, винесену 09.09.2022 інспектором СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Павликом Т.А. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1,2 ст. 126 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1,2 ст. 126 КУпАП закрито.
Головне управління Національної поліції в Полтавській області (далі відповідач 1) не погоджуючись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не вірно надано оцінку доказам, зокрема не враховано, що підставою зупинення ОСОБА_1 слугувало відсутність мотошолома при керуванні скутером. Не враховано покази позивача, де він визнав, що  не має водійського посвідчення належної категорії А1 та страховки, крім того повідомив працівників поліції, що вживав спиртні напої. Отже, на думку відповідача 1, факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень є доведеним. Вказані пояснення зафіксовані на бодікамері працівника поліції.
Також, вказує, що працівниками поліції дотримана процедура розгляду справи, роз`яснені ОСОБА_1 його права та обов`язки, проте через те, що інспектор, який здійснював фіксування розгляду справи, в цей час відходив, на записі не чутно зазначеного. 
Інспектор СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Павлик Т.А. (далі відповідач 2) не подали відзиви на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційних скарг, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 09.09.2022 інспектором СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Павликом Т.А. винесено постанову серії БАВ № 168983, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 3 400 грн.
Згідно постанови, 09.09.2022 о 15:45 в с. Великі Сорочинці, вул. Гоголя, гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Suzuki Lets 4 д.н.з. НОМЕР_1 не мав одягненого мотошолому, при цьому не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідно напрямку руху та здійснив поворот, при цьому не мав діючого полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів та не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а», 2.1 «ґ», 9.2 «а», 2.3 «г» ПДР України та скоїв адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч.1,2 ст. 126 КУпАП (а.с. 5).
Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є протиправною, оскільки відповідачем належними доказами не доведено факту вчинення позивачем правопорушень.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до п. 2.1 «а», «ґ» ПДР України, затвердженого Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі – ПДР України), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; чинний страховий поліс (страховий сертифікат “Зелена картка”) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Абзацом «а» п. 9.2 ПДР України встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою.
Відповідно до п.2.3 «г» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.
Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частинами 1, 2 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до ч. 2, ч. 3ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За визначенням ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачами надано до суду DVD-RW диск з відеозаписами з нагрудної камери.
Судом першої інстанції досліджено відеозапис та надана належна оцінка вказаному доказу. Колегія суддів дослідивши також відеозапис зазначає, що він розпочинається із спілкування інспектора поліції з позивачем біля припаркованого скутеру, отже фактично фіксує лише процес розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання оскаржуваної постанови.
Разом з тим, об`єктивна сторона адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП полягає в порушенні правил користування мотошоломами під час руху транспортного засобу, а також керування транспортним засобом за відсутності такого права.
Крім того, у постанові зазначено про порушення позивачем  ч. 2 ст.122 КУпАП в частині не подання сигналу світловим покажчиком повороту відповідно напрямку руху також під час руху транспортного засобу.
Колегія суддів зазначає, що наданий відповідачами відеозапис з нагрудної камери не фіксує факту вчинення позивачем вказаних правопорушень, а саме  руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 без мотошолому та не подання світовим покажчиком повороту напрямку руху. 
При цьому, враховуючи, що відповідачем не зафіксовано керування позивачем скутером, підстав для притягнення його до відповідальності за відсутність у посвідченні водія права на керування мотоциклами, а також полісу страхування немає.
Також, як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідачем 2 порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. 
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За змістом ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Позивач стверджував, що під час складання постанови йому не були роз`яснені права та обов`язки. Наданий відповідачем до суду відеозапис також не фіксує обставин роз`яснення інспектором патрульної поліції позивачу як особі, що притягується до адміністративної відповідальності, прав передбачених ст.268 КУпАП, в тому числі права на захист.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі, що права позивачу були роз`яснені, проте з відеозапису погано чутно, оскільки поліцейський відходив на деякий час від позивача, не спростовують висновків суду, оскільки вказані обставини не свідчать про вчинення вказаних дій.
І, як наслідок, за відсутності таких доказів, колегія суддів приходить до висновку, що  інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що також є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції в якості належних доказів пояснень позивача зафіксованих відеозаписом, в яких останній визнав факт вчинення ним правопорушень, колегія суддів оцінює критично, оскільки лише факт визнання особою вини у порушенні Правил дорожнього руху не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 08.07.2020 по справі № 177/525/17.
Інших доказів в підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в   спірній постанові, відповідачем 1 ні суду першої, ні апеляційної інстанції не надано.
Колегія суддів зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо не доведення відповідачем факту вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення від 09.09.2022 правомірно скасована судом із закриттям провадження у справі.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 286, 308, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Полтавській області  залишити без задоволення.
Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.11.2022 по справі № 541/2299/22  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова