УХВАЛА

14 лютого 2023 року 
м. Київ
справа №560/5215/22
провадження №К/990/27548/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Смоковича М. І., розглянувши в порядку письмового провадження питання про внесення виправлень до ухвали Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в :
Верховний Суд повернув касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року за вищезазначеним позовом.
Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2023 року повернуто Міністерству внутрішніх справ України (ідентифікаційний номер 00032684) судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги згідно із платіжним дорученням від 28 вересня 2022 року № 1900 на суму 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.
Однак, під час технічного виготовлення та оформлення ухвали суду касаційної інстанції від 23 січня 2023 року у вступній частині ухвали допущено описку, а саме неправильно зазначено учасників справи за позовом: « ОСОБА_2 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії», замість « ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії».
Відповідно до частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Зважаючи на викладене, Верховний Суд з власної ініціативи вважає за необхідне виправити вказану описку у вступній частині за позовом « ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії» замість помилкового « ОСОБА_2 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії».
На підставі викладеного, керуючись статтею 253 КАС України,
у х в а л и в :
Внести виправлення до тексту вступної частини ухвали Верховного Суду від 23 січня 2023 року (№К/990/27548/22) у справі № 560/5215/22 та вважати правильним:
«Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Смоковича М. І., розглянувши заяви Міністерства внутрішніх справ України про повернення судового збору у справі за позовом  ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії».
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                                                                                                                        М. І. Смокович