УХВАЛА

29 березня 2023 року 
м. Київ
справа №140/4485/22
адміністративне провадження № К/990/5533/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів:                    Кравчука В.М., Шарапи В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2022 у справі № 140/4485/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У 2022 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач), в якому просив:
- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи у грудні 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» та з лютого 2018 року по березень 2021 року - у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська Державного підприємства «Волиньвугілля»;
- зобов`язати перерахувати та виплачувати пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 25.04.2022.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2022, позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії відповідача щодо незарахування позивачу до страхового стажу періодів роботи у грудні 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» та у лютому 2018 року - березні 2021 року у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля», до пільгового стажу - періодів роботи у грудні 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» та з 05.03.2018 по 09.08.2018, з 21.12.2018 по 27.12.2018 у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля»;
- зобов`язано відповідача здійснити позивачу зарахування до страхового стажу періоди роботи у грудні 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» та у лютому 2018 року - березні 2021 року у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля», до пільгового стажу - періоди роботи у грудні 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» та з 05.03.2018 по 09.08.2018, з 21.12.2018 по 27.12.2018 у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля». 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
16.02.2023 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, надіслана 13.02.2023 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2022.
Ухвалою Верховного Суду від 06.03.2023 касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали шляхом зазначення поважних причин пропуску строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів та сплати судового збору.
На виконання вимог ухвали від скаржника 16.03.2023 надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги разом з квитанцією від 13.03.2023 №0.0.2898386110.1 про сплату судового збору. У вказаній заяві скаржник зазначає, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримано 16.01.2023. На підтвердження зазначеної інформації скаржником надано копію конверту в якому було отримано оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини першої статті 329 КАС України скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною другою статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Виходячи з того, що касаційну скаргу було подано протягом тридцяти днів з дня отримання повного судового рішення суду апеляційної інстанції, строк на касаційне оскарження необхідно поновити.
За приписами частини третьої статті 169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом, вона вважається поданою у день її первинного подання до адміністративного суду.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.
У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б)  особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні.
Отже касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2022 у справі №  140/4485/22.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2022 у справі № 140/4485/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач:                                                                                 С.М. Чиркін
Судді:                                                                                           В.М. Кравчук
                                                                                                    В.М. Шарапа