Справа № 299/2274/21

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2023                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 червня 2021 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 червня 2021 року провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП – закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки він вчинив протиправні дії не у громадському місці, а на власному дворогосподарстві.
       Відповідно до постанови, - 20.04.2021 р. року близько 10.00 години, перебуваючи у власному дворогосподарстві під час словесної суперечки з гр. ОСОБА_2 висловлювався лайливими словами у його бік, чим осквернив честь та гідність гр. ОСОБА_2 .
       
       Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову суду та визнати винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк шістдесят годин.  Вважає, що суд першої інстанції, прийшов до передчасних висновків щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення за ст.173 КУпАП у діях ОСОБА_1 . Зазначає, що при винесенні судом оскаржуваної постанови було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, визнані доведеними невстановлені обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи судом порушено та неправильно з`ясовані норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в судове засідання не прибули, клопотань про перенесення слухання справи не подавали. Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка   ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має з огляду на таке.
Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 173 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Апеляційний суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази на предмет належності, достовірності та достатності, визнає, що місцевий суд дав належну, об`єктивну оцінку кожному процесуальному документу, який міститься у матеріалах справи, відтак встановив, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад передбаченого ст.173 КУпАП адміністративного правопорушення. Висновки суду першої інстанції у цій частині апеляційний суд визнає обґрунтованими, доводи апелянта про їх сумнівність – такими, що не знайшли свого підтвердження.
Так, відповідно до положень статті 173 КУпАП дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на громадський порядок.
       Громадський порядок – це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.
При цьому, за загальним правилом, поняття «громадське місце» визначається як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, котрі порушують громадський порядок і спокій громадян. Хуліганські дії завжди мають активний характер і не можуть виявлятися у формі бездіяльності.
Поняття «дрібне хуліганство» - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе приставання до громадян та інші подібні дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, якщо вони за своїм характером не тягнуть застосування заходів кримінального покарання.
Дрібне хуліганство характеризується наявністю умислу; особа, яка скоїла дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок, і бажає чи свідомо допускає вияв неповаги до суспільства.
Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є порушення громадського порядку і спокою громадян.
При цьому, як згадувалось вище, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є місце його скоєння, а саме – громадське місце.
Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки в ході апеляційного перегляду справи не встановлено обставин, які б спростовували вказані висновки суду.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 743825 від 22.04.2021, який складений ДОП СП ВП ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Удичка Я.Л., стверджується, що ОСОБА_1 , 20.04.2021 близько 10.00 години в перебуваючи у власному дворогосподарстві під час словесної суперечки з гр. ОСОБА_2 висловлювався лайливими словами у його бік, чим осквернив честь та гідність гр. ОСОБА_2 .
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні першої інстанції, останній свою вину у вчиненні вищевказаного дрібного хуліганства по відношенню до свого сусіда ОСОБА_2  не визнав та зазначив, що з сусідом ОСОБА_2 перебуває у неприязних відносинах, оскільки останній постійно його провокує та сам ОСОБА_2 вчиняє правопорушення. Того дня – 22.04.2021 він випустив кішку погуляти, однак вона не повернулася. Вийшовши на двір почув мявчання, підійшов до огорожі і помітив, що на дереві в петлях висить його кішка і сусідський кіт. Він відразу попросив сина звільнити тварин. Однак кішка вже була мертва, а сусідського кота вдалося врятувати. Він дуже засмутився, внуки плакали, бо у кішки залишилися малі кошенята. З цього приводу він і висловив незадоволення сусіду. Однак той звернувся до дільничного, який в результаті склав на нього протокол.
На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції правильно встановлено, що відбувся конфлікт, внаслідок якого в діях ОСОБА_1 вбачаються суб`єктивні ознаки такого правопорушення, однак абсолютно виключена об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення, оскільки подія мала місце не у громадському місці, а на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке не може вважатися громадським місцем, а, отже, подія не порушила громадський порядок.
Такі встановлені у судовому засіданні обставини підтверджують відсутність у діях ОСОБА_1  об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а отже, складу зазначеного правопорушення.
Таким чином, суд першої інстанції, детально вивчивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та правомірно, прийняв рішення про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Так, закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, судом було повно та об`єктивно досліджено докази, що містяться в матеріалах справи, а також допитано в судовому засіданні ОСОБА_1 , як учасника даного конфлікту.
У відповідності до положень ч.1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Твердження апелянта про те, що постанова суду не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, потерпілим ОСОБА_2 не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо відсутності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги під час апеляційного розгляду підтвердження не знайшли, а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.
З урахуванням наведеного, постанова судді першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого  ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.
Постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 червня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага