ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" грудня 2022 р.           Справа№ 911/2793/16
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гаврилюка  О.М.
суддів:            Зубець  Л.П. 
          Суліма  В.В. 

за участю представників сторін:
від ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс": Грищенко О.М. (в залі суду);
від ТОВ "ПК Трейдсервісгруп": не з`явився;
від ТОВ "Пирятинзернопродукт": не з`явився;
від органу ДВС: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області   Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.08.2022
у справі №911/2793/16 (суддя Ейвазова А.Р.)
винесену за результатом розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія     Ніко-Тайс   
на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми)
у виконавчому провадженні №64971129
щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016   у справі №911/2793/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю  "Компанія  "Ніко-Тайс"   
до Товариства з обмеженою відповідальністю     "ПК  Трейдсервісгруп",
Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятин зернопродукт"
про стягнення боргу,
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.09.2016 (суддя Кошик А.Ю.)   у даній справі позов задоволено повністю та ухвалено:
- солідарно стягнути   з Товариства   з обмеженою відповідальністю "Пирятин зернопродукт" (далі - ТОВ "Пирятин зернопродукт") та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК  Трейдсервісгруп" (далі - ТОВ "ПК Трейдсервісгруп") на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (далі - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс") 50  000грн інфляційних втрат;
- стягнути з ТОВ "Пирятин зернопродукт"  на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 190517,05грн інфляційних втрат, 59 256,60 грн - 3% річних та 4121,97 грн судових витрат;
- стягнути з ТОВ "ПК  Трейдсервісгруп" на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 375,03 грн судових витрат (т. 1 а.с. 88-96).
10.11.2016 на виконання відповідного рішення видано накази (т.2 а.с. 102-105).
27.06.2022 до Господарського суду Київської області від ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла скарга №27-2/06 на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)  (далі - ВПВР УЗПВР у Полтавській області Північно-Східного МРУ МЮ (м. Суми), орган ДВС)  у виконавчому провадженні № 53251826 щодо примусового виконання рішення Господарського суду Київської області від 29.09.2016 у даній справі в частині стягнення солідарно з ТОВ "Пирятин зернопродукт" та ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" 50  000 грн інфляційних втрат.
У поданій скарзі ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" просить суд визнати за період з 13.06.2020 по 26.06.2022 неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ВПВР УЗПВР у Полтавській області Північно-Східного МРУ МЮ (м. Суми), у виконавчому провадженні № 53251826 щодо примусового виконання рішення у справі на підставі вищевказаного наказу, котра виразилась   у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження" (т.8 а.с.58-71).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідна скарга передана для розгляду судді - Ейвазовій А.Р. (т.8 а.с.92).
При цьому, 05.07.2022 до суду надійшла скарга ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" №  05-1/07 від 05.07.2022 на дії державного виконавця ВПВР УЗПВР у Полтавській області Північно-Східного МРУ МЮ (с. Суми) у цьому ж виконавчому провадженні  щодо примусового виконання цього ж наказу суду.
У поданій скарзі ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця ВПВР УЗПВР у Полтавській області Північно-Східного МРУ МЮ (м. Суми) у виконавчому провадженні № 53251826 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 у цій справі щодо винесення постанови від 29.06.2022 про повернення наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 без виконання на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" та скасувати її (т.8 а.с. 155-165).
Ухвалою Господарського суду міста Київської області   від 12.08.2022 задоволено скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" № 27-2/06 від 27.06.2022 на бездіяльність та № 05-1/07 від 05.07.2022 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у виконавчому провадженні № 53251826 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 у справі № 911/2793/16; визнано за період з 13.06.2020 по 26.06.2022 неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у виконавчому провадженні № 53251826 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 у справі № 911/2793/16; зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) усунути порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №  53251826 із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження";   визнано неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у виконавчому провадженні №53251826 щодо прийняття постанови від 29.06.2022 про повернення без виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 №  911/2793/16 та скасувати її.
Не погоджуючись із винесеною ухвалою, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області   Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції   звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області   Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 12.08.2022 у справі № 911/2793/16, щодо задоволення скарги ТОВ "Компанії "НІКО ТАЙС" на дії державного виконавця ВПВР УЗПВР у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та винести постанову якою відмовити скаржнику у задоволенні скарги в повному обсязі за безпідставністю.
Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.
Скаржник вказує на те, що всі виконавчі дії по стягненню заборгованості проводились в рамках зведеного виконавчого провадження, на все рухоме та нерухоме майно боржника накладено арешт ще з 2013р., відповідні записи внесено до реєстрів і для перевірки майнового стану боржника державним виконавцем 23.10.2018, 23.01.2019, 18.04.2019, 31.07.2019, 09.09.2019, 24.03.2020.11.09.2020 та 19.04.2021 направлялись запити до відповідних установ.
Скаржник зазначає, що державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи за адресою реєстрації боржника, за результатами виходів складено акти державного виконавця яким зафіксовано, що боржник за даною адресою відсутній близько чотирьох років.
Також скаржник зазначає про те, що на адресу відділу від стягувача надійшло повідомлення від 10.09.2020 № 10-1/19, згідно із яким ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" погоджується з можливістю залишення за собою нереалізованого майна боржника, а саме нежитлової будівлі, сараю (свинарник №2), яка належить боржнику на підставі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія ЯЯЯ№214938 виданого 26.11.2009 Клюшниківською сільською радою, за ціною третіх електронних торгів, а саме: 275  310,00 грн і 23.09.2020 старшим держаним виконавцем ВПВР УЗПВР у Полтавській області на адресу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" направлено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.
Скаржник вказує на те, що 28.09.2020 до Федіївської сільської ради направлено запит державного виконавця стосовно надання інформації щодо оренди боржником на території сільської ради земельної ділянки, і згідно із отриманою відповіді встановлено, що ТОВ "Пирятинзернопродукт" господарську діяльність на орендованій земельній ділянці не здійснює, орендну плату не сплачує, отже, майно на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє. Аналогічні відповіді отримані від реєструючих право власності установ на запити державного виконавця від 19.04.2021.
На думку скаржника, відділ примусового виконання рішень, під час виконання рішення суду діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією України та Законами України, жодним чином не порушує права та законні інтереси сторін виконавчого провадження, а тому підстав для задоволення скарги представника ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" немає. 
Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 911/2793/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Зубець Л.П., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2022 апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень   Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області   Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.08.2022   у справі № 911/2793/16 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Київської області від 12.08.2022 у справі №911/2793/16 у розмірі 2 481,00 грн.
21.09.2022 скаржником подано до Північного апеляційного господарського суду заяву про усунення недоліків, до якої додано платіжне доручення № 4736 від 20.09.2022 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 481,00 грн.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду у зв`язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.
Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 911/2793/16 передано на розгляд колегії у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Зубець Л.П., Сулім В.В.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду у зв`язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.
Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 911/2618/17 передано на розгляд колегії у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Зубець Л.П., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області   Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.08.2022 у справі № 911/2793/16. Призначено справу №  911/2793/16 до розгляду у судовому засіданні 16.11.2022.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до Північного апеляційного господарського суду 12.10.2022, вказує на те, що бездіяльність органу ДВС виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 53251826 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 у справі № 911/2793/16 із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження" за оскаржуваний період.
ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" просить врахування правову позицію Верховного Суду (на предмет врахування посилань сторони на докази/факти/обставини, котрих не існує/не має можливості надати та/або підтвердити у належний спосіб), котра зокрема викладена у таких постановах: від 18.06.2019 у справі № 920/330/18, від 17.07.2018 у справі № 915/1145/17. Так, аргументи апеляційної скарги не відповідають обставинам справи щодо оскарження бездіяльності державного виконавця, з огляду на те, що відповідно до постанови ВПВР Управління ЗПВР у Полтавській області Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) від 19.01.2017 відкрито виконавче провадження № 53251826 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 у справі № 911/2793/16 про стягнення із ТОВ "Пирятин зернопродукт" на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" суми заборгованості у загальному розмірі 50  000,00 грн, однак, на сьогодні наказ Господарського суду Київської області від 10.11.2016 у справі № 911/2793/16 не виконаний і відповідно до офіційних та достовірних відомостей, які містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, за період з 14.06.2020 по 19.06.2022, всіх можливих та необхідних своєчасних, належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій, не вчинялось.
Так, ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" вважає, що порушено порядок та періодичність здійснення заходів примусового виконання у вказаних виконавчих провадженнях, однак, виявлення рахунків боржника, як в загальному так і на предмет відкриття боржником нових рахунків із метою уникнення від виконання рішення суду у даній справі, так і джерел отримання іншого доходу, за період з 14.06.2020 по 29.06.2022 не проводилась взагалі. Не вжито всі необхідні заходи, вжиття яких, у свою чергу, призвело б до виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 у справі №  911/2793/16, оскільки в матеріалах виконавчого провадження № 53251826 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 у справі № 911/2793/16, відсутні докази направлення відповідних необхідних запитів на виконання приписів Закону України "Про виконавче провадження" в межах виконавчого провадження № 53251826 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 у справі № 911/2793/16. Виявлене та встановлене за боржником майно ще у вересні 2021р., не було оголошено в розшук.
ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" у відзиві вказує на те, що державний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу лише у разі, якщо ним у встановленому порядку вжито всіх передбачених законом заходів щодо з`ясування майнового стану боржника та розшуку майна боржника, проте, на думку стягувача, державним виконавцем не було вжито всіх передбачених законом заходів.
Також у відзиві ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", в порядку ст. 124 ГПК України, зазначає та просить врахувати те, що орієнтовний розмір понесених судових витрат у зв`язку із апеляційним оскарженням ухвали, не буле перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, які пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону та/або Радами Адвокатів регіону, найближчого до місця надання послуг (виконання робіт).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2022 відкладено розгляд справи № 911/2793/16 за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.08.2022 у справі № 911/2793/16 до 20.12.2022.
Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників органу ДВС, ТОВ "ПК  Трейдсервісгруп" та ТОВ "Пирятинзернопродукт".
Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.
Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст.ст. 339, 340 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 129-1, п. 9 ч. 2   ст. 129 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Однією з   основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6   Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Постановою Відділу примусового виконання рішень управлення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції  у Полтавській області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області, орган ДВС) відкрито виконавче провадження №53251826 (т.6 а.с.95) щодо примусового виконання рішення суду у даній справі на підставі наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 в частині стягнення з ТОВ "Пирятин зернопродукт" на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" 50 000 грн втрат від інфляції. Боржником у такому виконавчому провадженні є ТОВ "Пирятин зернопродукт" (т.6 а.с.96).
Постановою ВПВР УЗПВР у Полтавській області Північно-Східного МУЮ (м. Суми) від 27.01.2020 відповідне виконавче провадження прийнято, враховуючи ліквідацію органу ДВС, у якого перебувало на виконанні відповідне виконавче провадження (т.6 а.с.97).
Відповідне виконавче провадження, як вбачається з Інформації про виконавче провадження  27.01.2020 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 57485054 (т.6 а.с.98-100, т.8 а.с.87-89).  
У відповідному зведеному виконавчому провадженні № 57485054 наразі виконуються виключно рішення господарських судів, на підставі виданих наказів №№  911/2793/16, 13/215-10, як видно з облікової картки відповідного зведеного провадження  (т.5 а.с.133).
З матеріалів справи вбачається, що у такому зведеному провадженні державним виконавцем здійснювались заходи щодо виявлення рахунків боржника, його рухомого та нерухомого майна, майнових прав неодноразово у 2018-2019 року, у т.ч. направлялись запити до третіх осіб, викликався боржник та витребовувались у нього відомості щодо доходів, майна, майнових прав тощо, здійснювався виїзд за місцем знаходження боржника (т.5 а.с.135-287).
Поряд з цим, з матеріалів справи також вбачається, що з 03.02.2020 направлено запити до установ банків щодо надання відомостей про відкриті рахунки (т.7 а.с.15), на які отримано відповіді щодо відсутності відкритих рахунків (т.7 а.с.16-18,20-25) та  інформацію про залишки коштів на рахунках (т.7 а.с.19).
Постановою від 10.03.2020 органом ДВС здійснено опис та арешт нерухомого майна боржника (т.7 а.с.26-27), проведено оцінку відповідного майна, з якою стягувач погодився у заяві від 16.06.2020 №16-1/06 від 16.06.2020 (т.7 а.с.29).
Також 24.03.2020 органом ДВС, з метою виявлення рухомого та нерухомого майна направлені запити до Головного управлення Держгеокадастру у Полтавській області, Головного управління Держспоживслужби в Полтавській області, Державної служби з безпеки на транспорті, Управління Держпраці у Полтавській області, ТСЦ 5342 (м.Кременчук), ДП "Держресурси України", Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, Державного підприємства "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин", Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування у Полтавській області, ДП "Аграрні реєстри" (т.7 а.с.30), на які отримані відповіді (т.7 а.с.31-40), з яких встановлено наявність у боржника зареєстрованої техніки та великої рогатої худоби.
Із запитом за вих. № 021/10019  щодо фактичної наявності на території сільської ради великої рогатої худоби та/або іншого майна чи тварин, належних боржнику, орган ДВС 05.05.2020 звернувся до Качанівської сільської ради (т.7 а.с.41).
Також з витягу щодо виконавчого провадження № 53251826 від 27.06.2022 вбачається, що у вересні 2021 році орган ДВС звертався із запитами щодо зареєстрованих транспортних засобів боржника до Міністерства внутрішніх справ України (т.8 а.с.84,85).
Постановою від 29.06.2022 ВДВР УЗПВР у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), яка прийнята у зведеному виконавчому провадженні №53251826 виконавчий документ - відповідний наказ суду, виданий на виконання рішення суду в частині солідарного стягнення 50 000грн інфляційних втрат, повернуто на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" з посиланням на не розшукання більше року з дня оголошення в розшук транспортних засобів, які зареєстровані за боржником. (т.8 а.с.175).
У скаргах ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" оскаржує бездіяльність органу ДВС у період з 13.06.2020 по 26.06.2022, а також правомірність дій щодо повернення виконавчого документу відповідно до постанови від 29.06.2022. Як вказує скаржник, державним виконавцем не вчинено належних, повних та своєчасних дій щодо виконання рішення суду у даній справі та безпідставно, передчасно повернуто виконавчий документ.
В силу ст.341 ГПК України, скаргу може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.
Звертаючись із скаргою скаржник зазначив, що про прийняту оскаржувану постанову йому стало відомо з Автоматизованої системи виконавчого провадження. При цьому, строк, встановлений ст. 341 ГПК України, стягувачем не пропущений, враховуючи, що навіть з моменту прийняття відповідної постанови органом ДВС та подання скарги стягувачем  до суду - 05.07.2022 не пройшло 10 днів.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що строк на оскарження дій органу ДВС щодо прийняття відповідної постанови не є пропущеним. Не є пропущеним строк і для оскарження бездіяльності органу ДВС, оскільки відповідний вид порушення носить триваючий характер.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", керуючись якою державний виконавець повернув виконавчий документ стягувачу, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема, транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.
Між тим, у даному випадку з інформації про відповідне виконавче провадження №53251826 не вбачається, що виявлені транспортні засоби боржника оголошені в розшук. При цьому, у відзиві на скаргу орган ДВС вказує, що зареєстровані за боржником на праві власності транспортні засоби марки КАМАЗ 5320 д.н.з НОМЕР_1 , КАМАЗ 6520 д.н.з НОМЕР_2 , КАМАЗ 5320 д.н.з НОМЕР_3 , причіп ГКБ8350 д.н.з. НОМЕР_4 постановою державного виконавця від 13.12.2018 оголошені в розшук в рамках зведеного виконавчого провадження №40384643.
Виконавче провадження №40384643 згідно із відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження завершено і у такому виконавчого провадженні не здійснюється виконання наказу, виданого на виконання рішення у даній справі, яке фактично здійснюється у виконавчому провадженні № 53251826, що приєднано до зведеного виконавчого провадження № 57485054. При цьому, до повернення відповідного виконавчого документу постановою органу ДВС від 12.07.2017 (т.2 а.с.52) виконавче провадження №53251826 виконувалось у межах іншого зведеного виконавчого провадження - №37461423, до якого приєднано постановою органу ДВС від 07.03.2017 (т.2 а.с.43).
Фактично виконавче провадження №40384643 не є зведеним і відкрито на підставі наказу №13/215-10, виданого Господарським судом Дніпропетровської області на стягнення з боржника на користь стягувача 687 804,85грн. Таке виконавче провадження постановою органу ДВС від 22.10.2018 об`єднано у зведене виконавче провадження №  57485054 (т.5 а.с.134), у якому також виконується виконавче провадження № 53251826.
При цьому, постановою органу ДВС від 13.12.2018 у виконавчому провадженні №  40384643, що фактично стало частиною зведеного виконавчого провадження №  57485054, дійсно оголошено розшук відповідних транспортних засобів (т.5 а.с.163). Однак, матеріали справи не містять відомостей про те, чи направлено фактично таку постанову до виконання відповідному органу.
03.08.2021 постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.  Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у іншому виконавчому провадженні №64971129 з метою виконання цього ж рішення суду, однак, на підставі іншого виконавчого документу, виданого на виконання рішення в іншій частині - щодо стягнення з боржника 190  517,05 грн втрат від інфляції, 59256,60грн процентів та судових витрат у розмірі 4121,97 грн, оголошено у розшук транспорті засоби боржника (т.8 а.с.118). При цьому, доказів даних щодо приєднання  відповідного виконавчого проваджень до зведеного не має, як і доказів направлення відповідної постанови до виконання.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду про те, що повернення виконавчого документу з підстав, зазначених у оскаржуваній постанові органу ДВС є безпідставним, оскільки достовірних відомостей про те, що постанова про розшук транспортних засобів боржника направлена до відповідного органу та ним здійснювався їх розшук, не надано.
Поряд з цим, протягом періоду, якій зазначений у поданій скарзі скаржником органом ДВС не вчинені передбачені Законом заходи щодо виявлення майна боржника, майнових прав із з визначеною Законом періодичністю, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими посилання стягувача у скарзі на бездіяльність органу ДВС, яка допущена при виконанні рішення суду на підставі виданого наказу за яким відкрито виконавче провадження № 53251826.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку встановлені Законом України "Про виконавче провадження", ст. 1 якого передбачено,  що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Як визначено ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, що визначено ч.2 такої норми.
При цьому, згідно п.3 ч. 3 вказаної норми, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.
Згідно ч. 8 ст. 48 вказаного Закону виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження, а  у подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
У поданому відзиві орган ДВС посилається на вчинення ним необхідних виконавчих дій з метою виконання рішення суду на підставі виданого наказу, за яким відкрито виконавче провадження №53251826, у зведеному виконавчому провадженні  у період до вересня 2020 року. При цьому, рішення у відповідній частині досі не виконано, а у відзиві органу ДВС не вказано, що ним вчинялись певні дії з метою перевірки майнового стану боржника з визначеною Законом періодичністю у період, у якій мала місце бездіяльність, як стверджує стягувач - з 13.06.2020 по 26.06.2022.
Натомість, відповідні відомості не містить і витяг з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 05.07.2022 щодо виконавчого провадження №53251826 (т.8 а.с.176-177, 178-180) та докази у спростування тверджень стягувача не надані органом ДВС, який навіть і не посилається на вчинення будь-яких дій після 28.09.2020.
Частинами 1 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України; вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Як визначено ч.4 вказаної норми, рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження, а у разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.
Відповідно до п. 10 розділу І Положення про Автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 за №  2432/5 (далі - Положення), система забезпечує інформаційну взаємодію з іншими реєстрами та базами даних державних органів, що містять дані про майно, доходи боржника. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.
Згідно п. 2 розділу IV Положення, виконавцем до системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень, а також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.
Як визначено п.3 вказаного розділу, відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.
В силу п.4 такого розділу, постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою системи; у разі тимчасової відсутності доступу до системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.
Враховуючи, що під час розгляду поданої скарги державним виконавцем не надано доказів здійснення виконавчих дій з метою виявлення рахунків боржника, нерухомого та рухомого майна, його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника із періодичністю, визначеною ч.4 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження", у період з 13.06.2020 по 26.06.2022,  а фактично у це період лише здійснювались електронні торги вже виявленого раніше майна та направлено у вересні 2020 року один запит щодо оренди земельної ділянки, відповідні дії не можна вважати повними і достатніми з метою повного та своєчасного виконання рішення на підставі виданого судом наказу
Так, періодичність проведення таких перевірок чітко визначена  Законом України "Про виконавче провадження", тобто такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, а не одноразово. При цьому сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин того, що державним виконавцем проводилася перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч.8 ст.48 Закону, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення. У свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених  законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника (подібний правовий висновок наведено у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №  915/1294/13, від 23.08.2018 у справі № 911/167/17, від 19.08.2019 у справі №  913/438/16).
Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/25970/14).
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні наявних доказів, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що вимоги поданих скарг є обгрунтованими та підлягають задоволенню, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування ухвали Господарського суду Київської області від 12.08.2022 у справі № 911/2793/16 відсутні.
Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.
Скаржником не доведено, що акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, оскільки не доведено, що зазначене стосується даного виконавчого провадження.
З наявних в матеріалах справи доказів, а також, відповідно до офіційних відомостей, що містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, вбачається, а відділом ДВС не спростовано, що державним виконавцем в оскаржуваний період не вживалися передбачені законом заходи, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі, зокрема, щодо розшуку майна, на яке можна звернути стягнення, а також не здійснювались звернення із запитами до  всіх органів  та установ запитів, що володіють або можуть володіти інформацією щодо наявного у боржника майна.
Колегія суддів відхиляє твердження скаржника про те, що в період з 13.06.2020 по 26.06.2022 відділом ДВС вчинялись дії, направлені на перевірку майнового стану боржника та виконання рішення суду, при цьому, скаржник у своїй скарзі не зазначає про систематичне здійснення виконавчих дій у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".
Частиною 1 статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010, в яких зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994; п. 29-30), однак, це право не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006; п. 23; рішення у справі "Hirvisaari v. Finland" ("Хірвісаарі проти Фінляндії; п. 32). 
Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які сторони змогли представити в суд. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.
Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області  Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Київської області від 12.08.2022 у справі № 911/2618/17 має бути залишена без змін.
Керуючись ст.ст. 2, 129, 269, 270, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області  Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 12.08.2022 у справі №  911/2793/16 залишити без змін.
3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Матеріали справи № 911/2793/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст постанови складено - 23.01.2023.

Головуючий суддя                                                                      О.М. Гаврилюк 

Судді                                                                                Л.П. Зубець

                                                                                В.В. Сулім