КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                        
Справа № 377/133/22                                                                                           Головуючий у 1-й інст. - Бабич Н.С.
Апеляційне провадження 22-ц/824/3508/2023                                                                      Доповідач - Рубан С.М.

                             
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
        31 січня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                   головуючого судді           Рубан С.М.
                    суддів                                       Заришняк Г.М., Кулікова С.В.
 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Славутинського міського суду Київської області від 25 серпня 2022 року у справі за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
У лютому 2022 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» звернулось до Славутинського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , з якої з урахуванням збільшених позовних вимог просять стягнути заборгованість за кредитним договором №952472115 від 31 липня 2019 року у розмірі 34 046 грн 10 к. та судові витрати, які складаються з: 2 481 грн - судового збору та 2 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.
 
В обґрунтування позовних вимог вказують, що 31 липня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»  та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 952472115 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого відповідачу надано кредит на суму 4 300 грн строком на 7 днів  зі сплатою 1,46 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту.
 
01 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до вказаного кредитного договору якою збільшено суму  кредиту на 1 400 грн на строк дії договору № 952472115 від 31 липня 2019 року.
 
01 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»та  ОСОБА_1 укладено додаткову угоду вказаного кредитного договору якою збільшено суму  кредиту на 4 300 грн на строк дії договору № 952472115 від 31 липня 2019 року.
 
Грошові кошти ОСОБА_1 отримала шляхом перерахування суми позики на картковий рахунок. При укладенні електронного договору позики відповідач використала електронний підпис у вигляді одноразового персонального ідентифікатора, який  направлено на номер мобільного телефону вказаний відповідачем в заявці на отримання грошових коштів.
 
07 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»та  ОСОБА_1 укладено додаткову угоду, якою продовжили на 29 днів строк кредитування та визначили, що позичальник сплачує за користування кредитом 1,46 відсотків в день від суми кредиту.
 
15 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду, якою продовжили на 29 днів строк кредитування та визначили, що позичальник сплачує за користування кредитом 1,46 відсотків в день від суми кредиту.
 
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс»  укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс»  перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
 
05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон плюс»  та ТОВ «ФК ««ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 27 979 грн 78 к., з яких 9 999 грн 78 к. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 980 грн - сума заборгованості за відсотками.   
 
Посилаються на те, що відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. 10 листопада 2020року позивачем направлено відповідачу вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором, однак заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена.
 
Рішенням Славутинського міського суду Київської області від 25 серпня 2022 року  позов ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» - задоволено частково.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФК «Онлайн фінанс» заборгованість за Кредитним договором №952472115 від 31 липня 2019 року у розмірі 17 649 грн 78 к., в тому числі: 9 999 грн 78 к. заборгованість по кредиту (тілу кредиту), 7 650 грн заборгованість по процентам за користування кредитом.
 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 286 грн 15 к.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 296 грн.
 
Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному  обсязі.
 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що звертаючись із даним позовом до суду позивач посилається на те, що кредитний договір було підписано у формі електронного документу з використанням електронного підпису з номеру телефону: НОМЕР_1 , однак слід зазначити, що відповідач ніколи не мала вказаного номеру телефону, а отже і не могла здійснити вказаний електронний підпис з вказаного номеру телефону. Більше того, до позовної заяви не надано жодного доказу того, що вказаний номер телефону дійсно належав ОСОБА_1 та остання здійснювала розпоряджання ним та  отримувала на вказаний номер одноразовий персональний ідентифікатор для підтвердження своєї згоди для отримання вказаного кредиту. Однак  суд першої інстанції на указане увагу не звернув.
 
Крім того вказує, що позивач до матеріалів позовної заяви додає платіжні доручення, якими ніби-то підтверджує факт направлення коштів відповідачу на кредитний рахунок 5168-74ХХ-ХХХХ-7564. Однак з вказаних доказів жодним чином не вбачається, що останні надані банківською установою з відповідним відтиском печаті банківської установи (а не виготовлені самостійно позивачем) та не доводить факт належності вказаного рахунку ОСОБА_1 , що також заперечує відповідач.
 
Зауважує, що позивачем не надано розрахунок заборгованості позичальника, а отже сума яку просить стягнути позивач є необґрунтованою та недоведеною.
 
На апеляційну скаргу надійшов відзив в якому позивач вказує, що доводи апеляційної скарги безпідставні, а рішення суду першої інстанції є законним, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню,  рішення суду першої інстанції просять залишити без змін.
 
Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.
 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредиту ( тілу кредиту) у розмірі 9 999 грн 78 к. є доведеними та підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами суд першої інстанції вважав, що 76,5 %, (1,70 % - процентна ставки в день *45 днів строк кредиту з 01серпня 2019року  по 14 вересня 2019 року)визначені договором, від суми отриманих коштів - 10 000 грн, становитиме - 7 650 грн.
 
Крім того, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині  стягнення з відповідача штрафу та пені вважав такі вимоги недоведеними.
 
Визначаючи розмір стягнутих судових витрат суд першої інстанції виходив з пропорційності задоволених позовних вимог.
 
Колегія суддів  не в повній мірі погоджується висновком суду першої інстанції виходячи  з наступного.
 
Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;
3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;
4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;
5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;
6) як розподілити між сторонами судові витрати;
7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;
8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).    
 
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Як вбачається з матеріалів справи та перевірено апеляційним судом, згідно Алгоритму дій споживача і інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору, затвердженого наказом директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №06/05-03 від 06 травня 2019 року (далі - Алгоритм), на першій сторінці інформаційно-телекомунікаційної системи позичальник вводить свої персональні дані, після чого створюється Особистий кабінет позичальника, вхід до якого можливий за логіном та паролем (а.с. 121 -128 том 1).
 
Після заповнення всіх необхідних даних, позичальник потрапляє на сторінку, на якій він вводить реквізити свого електронного платіжного засобу (банківської картки) на яку він бажає отримати кредит, а ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» проводить перевірку дійсності платіжної картки та верифікацію держателя банківської картки, вказаної позичальником відповідно до міжнародних стандартів верифікації платіжних інструментів шляхом направлення банком-емітентом на фінансовий мобільний номер позичальника sms-коду, або використання технології Preauth, шляхом блокування на картковому рахунку Заявника певної суми, до моменту введення її розміру в Заявку або до моменту автоматичного розблокування даної суми банком емітентом.
 
Одночасно з переходом на шосту сторінку, на телефонний номер позичальника направляється СМС-код підтвердження, ввівши який у відповідне поле, позичальник підтверджує дію з відправлення Заявки на кредит для аналізу інформаційно-телекомунікаційною системою.
 
У разі погодження Заявки на кредит (прийняття ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» рішення надати позичальнику кошти в кредит, на обраних ним умовах), Позичальник запрошується для переходу на сторінку для ознайомлення з офертою. Одночасно з переходом на сторінку з ознайомленням з офертою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» генерується та відправляється на номер телефону, вказаний позичальником в заявці на кредит, персональний одноразовий ідентифікатор, який використовується для підписання електронного договору. У разі погодження з умовами договору позичальник надає згоду шляхом направлення повідомлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яке підписується шляхом введення у спеціальному полі під Акцептом, Одноразового ідентифікатора та натиснення іконки «відправити/підписати». Після чого кредитор здійснює дії щодо перерахування коштів позичальнику на його банківський рахунок.
31 липня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»  та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 952472115 (далі -Договір) (а.с. 105-180, том 1).
 
Згідно з п.1.1 ТОВ »Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 4 300 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.4. цього Договору.
 
Відповідно до п. 1.2. Строк дії Договору починається з моменту його укладення та становить 7 (сім) днів.
 
Кредит надається строком на 7 (сім) днів (п. 1.3. Договору).
 
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,46 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3 цього договору (п. 1.4. Договору).
 
Згідно з п. 1.5. з врахуванням положень п. 1.4. Договору позичальник сплачує ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» проценти за користування кредитом за фактичний час користування Кредитом з розрахунку 532,90 відсотків річних.
 
Розрахунок сукупної вартості Кредиту та термін платежу зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.6. Договору).
 
Пунктом 2.2.2.1. Договору визначено, що позичальник зобов`язаний вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим Договором.
 
У разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування ним, товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1,3% (одна ціла три десятих відсотки) від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення заборгованості за кредитом (п. 3.3. Договору).
 
Відповідно до п. 4.2 Договору сторони погоджуються, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений п. 1.3 Договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 1.4 цього Договору процентна ставка менша ніж 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми кредиту за кожен день користування Кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою визначеною п. 1.4 - 1.5 Договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 1,70 (одна ціла сім десятих) за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту. Таким чином зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1,70 розповсюджуються на весь, період фактичного користування кредитом з моменту укладення цього договору; при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого п. 1.3 Договору.
 
Згідно з положеннями графіку розрахунків до Договору сторони погодили, що сукупна вартість кредиту становить 4 739 грн 46 к., яка складається з суми кредиту у розмірі 4 300 грн та нарахованих відсотків - 439 грн 46 к., а термін платежу визначено 07 серпня 2019 року (а.с. 108, том 1).
 
Згідно наявної в матеріалах справи заявки на отримання грошових коштів в кредит від 31 липня 2019 року  ОСОБА_1 вказано свої персональні дані (ПІБ, дата народження, паспортні дані, РНОКПП фінансовий номер телефону, електронну адресу, адресу реєстрації та адресу проживання), бажану суму кредиту, строк кредитування, номер карткового рахунку (а.с. 129, том 1).
 
01 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та  ОСОБА_1  укладено додаткову угоду до вказаного кредитного договору, якою збільшено суму  кредиту на 4 300 грн на строк дії договору № 952472115 від 31 липня 2019 року (а.с. 109, том 1).
 
З графіку розрахунків до додаткової угоди сторони погодили, що сукупна вартість кредиту становить 9 416 грн 14 к., яка складається з суми кредиту у розмірі 8 600 грн та нарахованих відсотків - 816 грн 14 к., а термін платежу визначено 07 серпня 2019 року (а.с. 110, том 1).
01 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до вказаного кредитного договору, якою збільшено суму  кредиту на 1 400 грн на строк дії договору № 952472115 від 31 липня 2019 року (а.с. 111, том 1).
 
З графіку розрахунків до додаткової угоди сторони погодили, що сукупна вартість кредиту становить 10 938 грн 78 к., яка складається з суми кредиту у розмірі 10 000 грн та нарахованих відсотків - 938 грн 78 к., а термін платежу визначено 07 серпня 2019 року (а.с. 112, том 1).
 
Грошові кошти у розмірі 10 000 грн ОСОБА_1 отримала шляхом перерахування суми позики на картковий рахунок (а.с. 131-133, том 1). 
 
При цьому, при укладенні електронного договору позики відповідач використала електронний підпис у вигляді одноразового персонального ідентифікатора, який  направлено на номер мобільного телефону вказаний відповідачем в заявці на отримання грошових коштів. 
 
Згідно ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
 
В своїй апеляційній скарзі скаржник вказує на те, що вона не користувалась номером телефону НОМЕР_2 , однак доказів на підтвердження вказаних обставин скаржником не надано, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.
 
Згідно відповіді  АТ КБ «Приватбанк» від 07 липня 2022 року №20.1.0.0.0./7-220706/12137, ОСОБА_1 належав картковий рахунок № НОМЕР_3 у період з 31 липня 2019 року по 01 серпня 2019 року. Грошові кошти в сумі 4 300 грн, 4 300 грн та 1 400 грн надходили на картковий рахунок № НОМЕР_3 від платника ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с 44, том 2).
Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, що спростовували вказані обставини.
 
Отже, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не отримувала від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти у сумі 10 000 грн  є необґрунтованими.
 
07 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду, якою продовжили на 29 днів строк кредитування та визначили, що позичальник сплачує за користування кредитом 1,46 відсотків в день від суми кредиту (а.с. 113, том 1).
 
15 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду, якою продовжили на 29 днів строк кредитування та визначили, що позичальник сплачує за користування кредитом 1,46 відсотків в день від суми кредиту (а.с. 114, том 1).
 
Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що 31 липня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»  та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 952472115 в електронній формі.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
 
Судом встановлено, що позивачем виконано умови договору та перераховано на картковий рахунок відповідача грошові кошти у сумі 10 000 грн, однак відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання внаслідок чого утворилась заборгованість. 
 
Відповідно до виписки з особового рахунку ОСОБА_1   за кредитним договором № 952472115 від 31 липня 2019 року загальна заборгованість відповідача  станом на 04 листопада 2020 року  становить 34 046 грн 10 к., з яких: 9 999 грн 78 к. - заборгованість по кредиту; 17 980 грн  - заборгованість за відсотками; 6 066  грн  32 к. - штраф та пеня (а.с. 115 том 1).
 
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс»  укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого 28 листопада 2019 року до ТОВ «Таліон плюс»  перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором № 952472115 від 31 липня 2019 року (а.с. 136-149 том 1).
 
05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон плюс»  та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 4 листопада 2020 року до вказаного договору право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 952472115 від 31 липня 2019 року перейшло до позивача (а.с. 150-161 том 1).
 
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України).
 
Враховуючи положення ч.1 ст.1054 ЦК України ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти у розмірі 10 000 грн на умовах, визначених Договором та зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти, однак свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконала.
 
Звертаючись до суду з позовом, позивач просив стягнути заборгованість, в тому числі за тілом кредиту, у розмірі 9 999 грн 78 к.
 
З матеріалів справи вбачається, що відповідач заперечувала  проти позовних вимог  у повному обсязі. Однак, матеріали справи не містять доказів про виконання зобов`язань за Договором щодо сплати коштів або про те, що вказаний договір є недійсним.
 
Матеріали справи не містять доказів спростування наданого позивачем розміру заборгованості за тілом кредиту.
 
Виходячи  з  вищевикладеного колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 999 грн 78 к. є доведеними та підлягають задоволенню.
 
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом виходячи з наступного.
 
Згідно п.п. 1.4., 1.5. договору № 952472115 від 31 липня 2019 року визначено відсоткову ставку за користування грошовими коштами у розмірі 532, 90 відсотків річних.
 
Враховуючи неналежне виконання ОСОБА_1 умов Договору та умови п. 4.2.  Договору, відсоткова ставка становить 1,70% в день.
 
Отже, виходячи з відсоткової ставки в день - 1,7%, та строку кредитку у 45 днів відсоткова ставка за договором позики становить 76,5 %. 
 
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами судом першої інстанції не прийнято до уваги положення Закону України «Про споживче кредитування», оскільки на вказаний Договір поширювалася його сфера дії, в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин.
 
Згідно ч. 2 ст. 21 України «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.
 
Оскільки прострочена сума вказана позивачем у розмірі 9 999 грн 78 к., то 15% становить 1 499 грн 97 к.
 
Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1)                 неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2)                 недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3)                 невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4)                 порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів з урахуванням положень Закону України  «Про споживче кредитування» дійшла висновку про зміну рішення в частині стягнення відсотків за користування кредитом, зменшивши її суму з 7 650 грн до 1 499 грн 97 к. 
 
Враховуючи те, що судом першої інстанції у резолютивній частині рішення вказано загальну суму заборгованості, яка складається з заборгованості по кредиту (тілу кредиту) та  заборгованості по процентам за користування кредитом, то така сума також підлягає зменшенню з 17 649 грн 78 к. до 11 499 грн 75 к., оскільки  розмір заборгованості в частині стягнення відсотків за користування кредитом, зменшено з 7650 грн до 1499 грн 97 к.
 
Враховуючи приписи ст.141 ЦПК України рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.
 
З урахуванням того, що апеляційним судом змінено рішення в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, тому загальний розмір задоволених позовних вимог складає 33,78 % від заявлених позовних вимог, то судові витрати стягнуті з відповідача на користь позивача підлягають зменшенню:
 
-  стягнутий судовий збір за подання позовної заяви належить зменшити з 1 286 грн 15 к. до 838 грн 08 к.;
-   
-  стягнуті витрати на професійну правничу допомогу  належить зменшити з 1 296 грн 15 к. до 844 грн 50 к.
-   
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375,376, 381-384 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.
 
Рішення Славутинського міського суду Київської області від 25 серпня 2022 року - змінити.
Зменшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія«Онлайн фінанс»  заборгованість за Кредитним договором №952472115 від 31 липня 2019 року з  17 649 грн 78 к. до 11 499 грн 75 к., в тому числі: 9 999 грн 78 к. заборгованість по кредиту (тілу кредиту), 1 499 грн 75 к. заборгованість по процентам за користування кредитом.
 
Зменшити стягнутий з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс»  судові витрати по оплаті судового збору з  1 286 грн 15 к. до 838 грн 08 к.
 
Зменшити стягнуті з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» судові витрати на професійну правничу допомогу з  1 296 грн до 844 грн 50 к.
 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України. 
 
            Головуючий           

 
              Судді