КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                                                                            
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
01 грудня 2022 року
 
справа № 755/15803/20
 
провадження № 22-ц/824/2794/2022 
   
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.,
 
учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство  «Акціонерна компанія «Київводоканал»
відповідач -  ОСОБА_1 
треті особи:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
 
            розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - Крушановського Сергія Івановича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року, постановленого під головуванням судді Арапіної Н.Є. у справі за позовом Приватного акціонерного товариства  «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з центрального водопостачання та водо відновлення, інфляційних втрат, трьох процентів річних
 
В С Т А Н О В И В :
 
В жовтні 2020 рокуПрАТ «Київводоканал» звернулось до суду із вищевказаним позовом, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 га свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 10 749,09 грн, 3% річних у розмірі 1510,60 грн, інфляційні втрати у розмірі 5 327,60 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року позовні вимоги ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 19 жовтня 2017 року по 31 серпня 2020 року у розмірі 413  грн 71 коп., заборгованість за внесками на обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 2 грн 86 коп., інфляційні втрати за період 19 жовтня 2017 року по 31 серпня 2020 року у розмірі у розмірі 210 грн 17 коп. та три проценти річних за період 19 жовтня 2017 року по 31 серпня 2020 року у розмірі у розмірі 102 грн 35 коп.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 84 грн 08 коп.
Не погоджуючись із рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. 
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом помилково застосовано строки позовної давності. Зазначає, що відповідачем визнається заборгованість, що вбачається у систематичному частковому погашенні такої заборгованості, відтак відповідно до ст. 264 ЦК України, наявний факт переривання перебігу позовної давності. Крім того, апелянт зазначає про право вимоги кредитора щодо виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо, що передбачено ст. 543 ЦК України. Відповідачем не спростовано факт проживання та користування наданими позивачем послугами з централізованого постачання та водовідведення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив із урахуванням частки у праві власності відповідача на квартиру АДРЕСА_1 , а також із пропуску позивачем строку позовної давності та дійшов висновку про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 19 жовтня 2017 року до 31 серпня 2020 року у розмірі 413 грн 71 коп, заборгованості за внесками на обслуговування вузла комерційного обліку в розмірі 2 грн 86 коп, інфляційні витрати за період з 19 жовтня 2017 року до  31 серпня 2020 року у розмірі 210 гривень, 3 проценти річних за період з 19 жовтня 2017 року до  31 серпня 2020 року в сумі 102 грн 35 коп.
Разом із тим, погодитись із таким висновком суду не можна.
Судом встановлено, що відповідачу на праві спільної сумісної власності належить 3/10 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , третій особі ОСОБА_2 - 1/5 частини, третій особі ОСОБА_3 - 3/10 частини та третій особі ОСОБА_4 - 1/5 частина (а.с. 37, 38, 39, 48-49, 50, 59, 60, 61).
21 січня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 1405004988 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 8-15).
Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги у відповідача виникла заборгованість, яка складається із заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 вересня 2014 року по 31 серпня 2020 року у розмірі 10 739,55 грн, заборгованості за внесками на обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 9,54 грн, інфляційних втрат за період 01 вересня 2014 року по 31 серпня 2020 року у розмірі 5 327,01 грн та трьох процентів річних за період з 01 вересня 2014 року по 31 серпня 2020 року у розмірі 1 510,60 грн (а.с. 16, 17-18).
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 вересня 2014 року по 31 серпня 2020 року у розмірі 10 739,55 грн.
Відповідно до ст. 5  Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 
1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;  купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;  поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
За змістом ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору.
Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.
Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Обґрунтовуючи поданий позов ПрАТ «Київводоканал» зазначило, що відповідач, починаючи з вересня 2014 року своєчасно не вносить плату за отримані послуги з водопостачання, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Вирішуючи даній спір, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 1 вересня 2014 року по 19 жовтня 2019 рокувиходять за межі позовної давності, враховуючи, що з позовом 
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованість за житлово-комунальні послуги виникла за період з 1 вересня 2014 року по 31 серпня 2020 року.
Позивач звернувся до суду з позовом в жовтні 2020 року, тобто, після спливу трьох років з дати початку утворення заборгованості, яку він просив стягнути.
Разом з цим, відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Після переривання перебіг позовної давності починається заново.
Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Таку позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц.
Відповідно до інформації, що міститься в довідці про нарахування та сплату коштів за спожиті послуги, відповідач вносила плату у 2015 році (квітень червень, жовтень, листопад) у 2016  році (травень, липень, серпень), з липня 2019 року почала вносити оплату за послуги у розмірі, більшому від нарахувань за поточний місяць, тобто, внесла кошти в рахунок погашення боргу. Отже, відповідачем вчинялись дії по визнанню боргу, у зв`язку з чим строк позовної давності переривався.
Враховуючи наведене, підстави застосування строків позовної давності відсутні.
Доказів на підтвердження сплати наявної заборгованості в повному обсязі відповідачем не надано, матеріали справи відповідних доказів також не містять.
Будь-яких доказів, що відповідач не отримував житлово-комунальні послуги матеріали справи не містять.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач станом на  серпень 2020 року має заборгованість у загальному розмірі, з яких:
-       10739,55 грн - заборгованість із сплати послуг з централізованого водопостачання;
-       1510,60 грн - три відсотки річних;
-       5327,01 грн - інфляційні втрати.
-       9 грн 54 коп - внески за обслуговування вузлів комерційного обліку
Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано.
При визначені розміру заборгованості суд першої інстанції виходив із частки права власності у позивача на квартиру.
Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Як встановлено судом відповідач є співвласником квартири, яка є об`єктом водопоспоживання, а тому позивач правомірно звернувся із вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги з ОСОБА_1 в повному обсязі.
Разом із тим відповідач не позбавлена можливості звернутись із  зворотною вимогою  до інших власників квартири про відшкодування солідарного обов`язку відповідно до ст. 544 ЦК України. 
Судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає  скасуванню з постановленням нового про задоволення позову.
Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. ч.ч. 1, 13  ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та задоволення позову, відтак із відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір за подачу позову у розмірі - 2102,00 грн та за подачу апеляційної скарги у розмірі 3153,00 грн.
Враховуючи п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому відповідно до положень ч. 3  ст. 389 ЦПК України  постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 367,  374, 376, 381, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-       
 
               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - Крушановського Сергія Івановича задовольнити.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року  скасувати, постановити нове наступного змісту.
Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість      10749,09 грн - заборгованість із сплати послуг з централізованого водопостачання;    1510,60 грн - три відсотки річних;  5327,01 грн - інфляційні втрати.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» судовий збір за подачу позову у розмірі 2102,00 грн та за подачу апеляційної скарги у розмірі 3153,00 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає 
 
            Суддя-доповідач                                                                    
 
            Судді