КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №369/3765/21                                                                                      Головуючий у І інстанції - Янченко А.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/3238/2023                                         Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
14 лютого 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
за участю секретаря Лащевської Д.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області та Комунального підприємства «Благоустрій Софіївки» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області на рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2022 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, - 
 
установив:
 
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Києво - Святошинського районного суду Київської області із позовом до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 грудня 2020 року він керуючи автомобілем Chevrolet volt д.н.з. НОМЕР_1 , за довіреністю від 27 вересня 2020 року, яка зареєстрована в реєстрі за №1080, по вул. Квітнева в напрямку вул. Мала Кільцева з дотриманням правил дорожнього руху, на технічно справному автомобілі, побачив два автомобілі які здійснили зіткнення на спуску, почав приймати заходи щодо недопущення можливого зіткнення з автомобілями, натиснувши гальма, проте автомобіль продовжив рухатись за рахунок ковзання зі спуску, який був повністю покритий кригою, в результаті чого позивач здійснив наїзд на паркан.
Позивач вказує, що після наїзду на паркан звернувся до органів Національної поліції, які оформили Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі про наявність не відповідності ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вуличні та залізничні переїзди. Вимоги експлуатаційного стану за такими показниками: гололід, ожеледиця». 
Експлуатаційний стан технічних засобів організації дорожнього руху не відповідає ДСТУ4100:2014 та ДСТУ 3308-96 в частині відповідності дорожніх знаків, що попереджають про небезпеку.
Також працівниками поліції стосовно позивача було складено протокол за ст. 124 КУпАП.
Постановою Київського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року (справа №369/16109/20) провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрита на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
Позивач відзначає, що не сприятливі умови під час зазначеної події підтверджуються довідкою Українського гідрометеорологічного центру ДСНС України від 15 грудня 2020 року №01-18/1397.
Згідно технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14 лютого 2012 року №54 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 березня 2012 року за №365/20678: п. 5.15 Очищення покриття від шару снігово-льодового накату або льоду за умови відсутності снігопаду виконують у такій послідовності: а) при температурі повітря до мінус 20 град. С обробка технічною сіллю за нормою розподілення 15-30 г/кв.м.
Відповідно до акту, складеного співробітниками поліції, проїздна частина була не оброблена відповідальними особами за вулично-шляхову мережу.
Вище зазначені технічні правила на думку позивача підтверджують, що посадові особи відповідальні за забезпечення безпечних умов на вулично-шляховій мережі, при погодних умовах, які були на момент настання ДТП, повинні вжити заходів для усунення льодового накату або льоду.
Позивач відзначає, що на місці ДТП було зроблено фото і відео фіксації відсутності тимчасових попереджувальних дорожніх знаків та необроблена ділянка дороги, яка була повністю вкрита товстим шаром криги.
Окрім цього, Вишнівським відділом поліції ГУ НП в Київській області на запит позивача надана інформація щодо кількості дорожньо-транспортних пригод, що трапилися в с. Софіївська Борщагівка, а також про кількість повідомлень щодо незадовільних умов, а саме надано відповідь, що за запитуваний період на вище зазначеній території трапилося 21 ДТП з яких оформлено працівниками поліції 15, на лінію 102 надійшло 2 звернення з приводу незадовільних умов.
Позивач також вказує, що копії матеріалів ДТП, що сталися за запитуваний період та супутньою причиною яких були незадовільні дорожні умови, листом від 18 грудня 2020 року за №5775 спрямовані до Управління патрульної поліції в Київській області для вжиття заходів щодо притягнення відповідних осіб дорожньо - комунальних організацій до відповідальності осіб дорожньо - комунальних організацій до відповідальності ч. 4 ст. 140 КУпАП.
Відповідно до листа Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції НПУ від 19 лютого 2021 року за №11зі/41/40/02 2021 «в матеріалах, що надійшли від Вишнівського відділення поліції Києво - Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області виявленні недоліки, у зв`язку з чим їх було направлено для доопрацювання та в подальшому на відповідальних осіб буде складено протокол за ч. 4 ст. 140 КУпАП. 
Управління патрульної поліції у Київській області ДПП НПУ проінформовано, що відповідальність за утримання вулично-дорожньої мережі в с. Софіївська Борщагівка, Києво -Святошинського району по вул. Мала Кільцева, 30 несе Борщагівська територіальна громада».
Крім того, виконавчий комітет Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області у відповіді на запит позивача повідомив, що з 10 грудня 2020 року до 16 січня 2021 року Борщагівською сільською радою не прийнято рішення щодо визначення балансоутримувача для обслуговування доріг загального користування комунальної власності.
За висновком експертного дослідження Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Chevrolet volt д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП яке відбулось 12 грудня 2020 року, складає 423612 грн. 
Вартість проведення експертного дослідження складає 1765 грн. 15 коп.
Також у поданому позові ОСОБА_3 вказує, що крім матеріальних збитків йому було завдано й моральну шкоду, яка полягає у емоційному стресі, дискомфорті, схвильованості та безпорадності у зв`язку з пошкодженням власного авто у розмірі 25000 грн.
Позивач відзначає, що відсутність автомобіля змінила його спосіб пересування на роботу та додому. 
Кабінетом Міністрів України затверджена постанова «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої распіраторної хвороби COVID-19. 
Зокрема для виконання рекомендацій Уряду позивач вказує, що йому довелося користуватися послугами таксі з метою недопущення зараження себе та забезпечення безпеки оточуючим. 
За час вимушеного користування послугами таксі позивачем було витрачено 9690 грн.
Просив суд стягнути з Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області на його користь відшкодування матеріальної шкоди заподіяної унаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 423612 грн., вартість проведення експертного дослідження в розмірі 1765 грн. 15 коп., відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 25000 грн., відшкодування матеріальної шкоди заподіяної унаслідок дорожньо-транспортної пригоди на відшкодування транспортних збитків понесених за оплату служби таксі в розмірі 9690 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 4600 грн. 68 коп.
Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2022 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 423612 грн, вартість проведення експертного дослідження в розмірі 1765 грн. 15 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 4253 грн 77 коп.
В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області подала апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що Борщагівська сільська рада діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, ЦК України, ГК України, КУпАП, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють сферу діяльності органу місцевого самоврядування.
Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області є органом місцевого самоврядування та не є суб`єктом господарювання та не займається господарською діяльністю самостійно.
З метою впорядкування сфери надання послуг населенню громади та для утримання майна комунальної власності Борщагівської сільської територіальної громади і виконання всіх необхідних робіт у комунальній та побутовій сфері обслуговування Борщагівської сільської територіальної громади, а також виконання господарських робіт для належного обслуговування об`єктів інфраструктури на території населених пунктів громади та забезпечення життєдіяльності громади, Борщагівською сільською радою створено комунальні підприємства зокрема і КП «Благоустрій Софіївки» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області та затверджено статут вказаного підприємства, на яке зокрема і покладено обов`язок утримувати в належному стані всі дороги комунальної власності саме на території села Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області. 
Зазначене зобов`язання підприємства зокрема відображено у ч. 21 п. 2.2. Статуту предмет діяльності «підтримка в належному стані, розчистка, будівництво, ремонт автошляхів, пішохідних доріжок тощо».
Борщагівською сільською радою створено вказане КП «Благоустрій Софіївки» та призначено 25 лютого 2016 року директором даного КП Достатнього A.A.
Борщагівською сільською радою від 02 грудня 2022 року за вх. №1146/10-06 отримано лист-повідомлення від КП «Благоустрій Софіївки», яким поінформовано засновника сільську раду про наявність доказів у зазначеній справі №369/3765/21 і документального підтвердження про виконання робіт по очистці доріг комунальної власності на території с. Софіївська Борщагівка від атмосферних опадів - снігу та снігово-льодового накату або льоду та здійснювали посипання доріг комунальної власності пісково-сольовою сумішшю і обробляли їх реагентами. 
Надані КП «Благоустрій Софіївки» документи, а саме: Список закріплених за підприємством доріг в с. Софіївська Борщагівка по очистці дорожнього покриття від снігу на грудень 2020 року та директором КП «Благоустрій Софіївки» Достатнім A.A.; встановлений від 28 листопада 2020 року Графік чергових змін по очистці доріг на грудень 2020 року, з яких вбачається, що підприємством виконувалися всі передбачені підприємством роботи по належному утриманню очистці доріг комунальної власності на території с. Софіївська Борщагівка від атмосферних опадів - снігу та снігово-льодового накату або льоду та здійснювалося відповідне посипання всіх доріг пісково-сольовою сумішшю, серед яких і є дороги по вул. Мала Кільцева та по вул. Квітнева .
Вказані докази, на думку апелянта, доводять, що всі дороги в с. Софіївська Борщагівка, зокрема по вул. Квітнева та по вул. Мала Кільцева станом на 12 грудня 2020 року були розчищені від снігу та оброблені пісково-сольовою сумішшю працівниками КП «Благоустрій Софіївки» згідно встановленого вищевказаного графіка чергування, а стан дороги відповідав ДСТУ 4100:2014 та ДСТУ 3308-96.
Звертає увагу також на те, що позивач не є власником вказаного транспортного засобу, згідно довіреності від 27 вересня 2020 року, яка зареєстрована в реєстрі за №1080, мав законне право застрахувати транспортний засіб, який належить іншій особі третій особі у справі ОСОБА_2 , але не скористався цим правом і не здійснив страхування транспортного засобу, у вказаній довіреності також не зазначено право позивача ОСОБА_4 від імені власника автомобіля на отримання ним відшкодування матеріальної шкоди у грошовому еквіваленті, на яке за законом має право тільки власник майна (автомобіля) що володіє та розпоряджається вказаним майном, та у разі дорожньо-транспортної пригоди має право на отримання компенсаційних виплат при пошкодженні майна, не з його вини. 
На момент подання позову позивачем станом на 23 березня 2021 року вказана довіреність, яка була видана на три місяці вже втратила свою чинність 27 грудня 2020 року.
Посилається також на відсутність жодного судового рішення, яким було б визнано бездіяльність апелянта відповідача Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області або КП «Благоустрій Софіївки» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, яка б полягала у неналежному утриманні очистці доріг комунальної власності на території с. Софіївська Борщагівка від атмосферних опадів - снігу та снігово-льодового накату або льоду та здійснювалося відповідне посипання всіх доріг пісково-сольовою сумішшю, також і відсутні жодні притягнення відповідних осіб дорожньо-комунальних організацій Борщагівської громади до відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП.
Зазначила, що акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі складений співробітниками Національної поліції не містить відповідні заміри та схеми про умови та стан шляху, тобто без підтвердження про те, що проїздна частина була не розчищена від снігу та льоду та не оброблена відповідальними особами за вулично-шляхову мережу. 
Тобто, Акт який складено без належної перевірки на наявність на дорожньому полотні пісково-сольової суміші, та без опитування відповідача та КП «Благоустрій Софіївки» про графіки здійснення очистки від снігу та льоду комунальним підприємством, не може бути належним письмовим доказом бездіяльності апелянта відповідача та КП «Благоустрій Софіївки», яке фактично зокрема і при таких погодних умовах належним чином здійснює свої зобов`язання.
Просила скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2022 року та ухвалити по справі нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
На апеляційну скаргу Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_1 подав відзив, обґрунтовуючи його тим, що пошкодження автомобіля позивача відбулося на проїзній частині вулиці, а отже відповідальним за управління та розвиток вулиці є орган місцевого самоврядування.
Посилається на те, що у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами.
Щодо тверджень апелянта, про створене КП «Благоустрій Софіївки», зазначив, що відповідно наданої відповіді на запит позивача від 15 січня 2021 року за вих. №01-12/97 від 16 січня 2021 року щодо балансоутримувача доріг загального користування зазначено, що Софіївсько - Борщагівська сільська рада Києво - Святошинського району реорганізована шляхом приєднання до Борщагівської сільської ради. 
На час надання відповіді на запит, заступник сільської голови зазначив, що не прийнято рішення щодо визначення балансоутримувача для доріг загального користування комунальної власності.
Відповідно до копії документів наданих апелянтом щодо затвердження статуту КП «Благоустрій Софіївки», рішення про затвердження статуту було прийнято Рішенням 8 сесії VIII скликання Борщагівської сільської ради 24 грудня 2021 року №31-8-VII, однак ДТП за участю позивача відбулось 12 грудня 2020 року.
Окремо зазначив, що Позивач 23 березня 2021 року звернувся до суду за захистом своїх прав, рішення було прийнято та оприлюднено 12 липня 2022 року, тобто розгляд справи тривав 16 місяців, однак в жодному судовому засіданні апелянтом не надавались документи щодо КП «Благоустрій Софіївки».
В подальшому апелянт посилається в своїй апеляційній скарзі на постанову Києво -Святошинського районного суду Київської області від 18 січня 2021 року (справа №369\16109\20), яка була скасована Київським апеляційним судом 12 лютого 2021 року, про що апелянту було достеменно відомо.
У даній постанові Київського апеляційного суду було зазначено зокрема і те, що дорожнє покриття на проїзній частині по вул. Мала Кільцева, 30, в с. Софіївська Борщагівка у Київській області не відповідало вимогам ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці за залізничні переїзди», що підтверджується актом, складеним працівником поліції на місці ДТП одразу після дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до змісту якого покриття проїзної частини - гололід, ожеледиця, відсутність огородження місць проведення дорожніх робіт, проїзна частина не оброблена протиожеледними матеріалами.
Також зазначено, що дорога, на якій ОСОБА_5 керував транспортним засобом, є спуском, дорожнє покриття якого являє собою суцільний льодовий покров, прикритий тонким шаром снігу.
Згідно листа начальника Вишневського відділення поліції Києво - Святошинського відділу поліції від 22 грудня 2020 року №5825, копії матеріалів ДТП, що сталися за вказаний період та супутньою причиною яких були незадовільні дорожні умови, листом від 18 грудня 2020 року за №5775 спрямовані до УПП в Київській області для вжиття заходів щодо притягнення відповідальних посадових осіб дорожньо - комунальних організацій до відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП.
Зазначеною постановою закрито провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки внаслідок неналежного утримання стану вулично-дорожньої мережі, тим більше на спуску, він втратив керування своїм авто та допустив зіткнення з парканом, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль під керуванням ОСОБА_4 . 
Щодо твердження апелянта про те, що позивач не є власником транспортного засобу, зазначив, що йому не зрозуміло, чому саме ця обставина для апелянта, який не виконав свої зобов`язання щодо забезпечення безпеки на дорозі, яка знаходиться на його балансі, має значення, оскільки юридично визначено документи особи, яка керує транспортним заособом (об`єктом підвищеної небезпеки), а саме пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306.
Апелянт стверджує, що відсутні судові рішення, яким було би визнано бездіяльність апелянта щодо неналежного утримання доріг комунальної власності, а також не надано доказів які підтверджують наявність ожеледиці на дорогах.
Зауважив, що органами Національної поліції було оформлено Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі про наявність не відповідності ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вуличні та залізничні переїзди. Вимоги експлуатаційного стану за такими показниками: гололід, ожеледиця. Експлуатаційний стан технічних засобів організації дорожнього руху не відповідає ДСТУ4100:2014 та ДСТУ 3308-96 в частині відповідності дорожніх знаків, що попереджають про небезпеку.
Не сприятливі умови під час зазначеної події підтверджуються довідкою Українського гідрометеорологічного центру ДСНС України від 15 грудня 2020 року №01-18/1397.
Просив, апеляційну скаргу Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області залишити без задоволення, а рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2022 року залишити без змін.  
Крім цього, апеляційну скаргу на рішення Києво - Святошинського району Київської області подало і КП «Благоустрій Софіївки» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, як особа, яка не приймала участі у розгляді справи, однак вважає, що рішенням порушеного його права та законні інтереси.
Зазначило, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначило, що відповідач у справі Борщагівська сільська рада діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, ЦК України, ГК України, КУпАП, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють сферу діяльності органу місцевого самоврядування.
Відповідач у справі Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області є органом місцевого самоврядування та не є суб`єктом господарювання та не займається господарською діяльністю самостійно. 
З метою впорядкування сфери надання послуг населенню громади та для утримання майна комунальної власності Борщагівської сільської територіальної громади і виконання всіх необхідних робіт у комунальній та побутовій сфері обслуговування Борщагівської сільської територіальної громади, а також виконання господарських робіт для належного обслуговування об`єктів інфраструктури на території населених пунктів громади та забезпечення життєдіяльності громади відповідачем у справі Борщагівською сільською радою створено комунальні підприємства зокрема і апелянта КП «Благоустрій Софіївки» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області та затверджено статут підприємства. 
На апелянта КП «Благоустрій Софіївки» засновником зокрема і покладено обов`язок утримувати в належному стані всі дороги комунальної власності саме на території села Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області.
Зазначене зобов`язання апелянта КП «Благоустрій Софіївки» зокрема відображено у ч. 21 п. 2.2. Статуту, предмет діяльності «підтримка в належному стані, розчистка, будівництво, ремонт автошляхів, пішохідних доріжок тощо».
Апелянтом КП «Благоустрій Софіївки» у відповідь на лист-запит відповідача Борщагівської сільської ради від 01 грудня 2022 року за вих. №10.06/2183, надано відповідь від 02 грудня 2022 року вх. №1146/10-06, яким поінформувало засновника про наявність доказів у зазначеній справі №369/3765/21 і надано документальні підтвердження тому, що апелянтом виконувалися роботи по очистці доріг комунальної власності на території с.Софіївська Борщагівка від атмосферних опадів - снігу та снігово-льодового накату або льоду та здійснювалися посипання доріг комунальної власності пісково-сольовою сумішшю і оброблялися реагентами.
Надані відповідачу засновнику апелянтом КП «Благоустрій Софіївки» копії документів, а саме: - список закріплених за підприємством доріг в с. Софіївська Борщагівка по очистці дорожнього покриття від снігу на грудень 2020 року; - встановлений від 28 листопада 2020 року Графік чергових змін по очистці доріг на грудень 2020 року, з яких вбачається, що підприємством виконувалися всі передбачені чинним законодавством роботи по належному утриманню очистці доріг комунальної власності на території с. Софіївська Борщагівка від атмосферних опадів - снігу та снігово-льодового накату або льоду та здійснювалося відповідне посипання всіх доріг пісково-сольовою сумішшю, серед яких і є дороги по вул. Мала Кільцева та по вул. Квітнева .
Звертає увагу на те, що позивач не є власником транспортного засобу Chevrolet volt д.н.з. НОМЕР_1 , згідно довіреності від 27 вересня 2020 року, яка зареєстрована в реєстрі за №1080, мав законне право застрахувати вказаний транспортний засіб, який належить іншій особі, третій особі у справі ОСОБА_2 , але не скористався цим правом і не здійснив страхування вказаного транспортного засобу, у вказаній довіреності також не зазначено право позивача ОСОБА_4 від імені власника автомобіля на отримання ним відшкодування матеріальної шкоди у грошовому еквіваленті, на яке за законом має право тільки сам власник майна (автомобіля) що володіє та розпоряджається вказаним майном, та у разі дорожньо-транспортної пригоди має право на отримання компенсаційних виплат при пошкодженні майна, не з його вини.
Звертає також увагу на відсутність судових рішень, яким було б визнано бездіяльність апелянта КП «Благоустрій Софіївки» та відповідача у справі Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, яка б полягала у неналежному утриманні очистці доріг комунальної власності на території с. Софіївська Борщагівка від атмосферних опадів - снігу та снігово-льодового накату або льоду та здійснювалося відповідне посипання всіх доріг пісково-сольовою сумішшю, також і відсутні притягнення відповідних осіб дорожньо комунальних організацій Борщагівської громади до відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП.
Просило скасувати рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2022 року і ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області підлягає задоволенню, а апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП «Благоустрій Софіївки» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області підлягає закриттю з наступних підстав.
 Судом першої інстанції встановлено, що позивач володіє автомобілем марки Chevrolet volt д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується довіреністю від 27 вересня 2020 року, посвідченою ПН КМНО Щербинською Т-С.О. , зареєстрованою в реєстрі під №1080 та пролонгованою довіреністю зареєстрованою в реєстрі №544.
12 грудня 2020 року позивач керуючи автомобілем Chevrolet volt д.н.з. НОМЕР_1 , за довіреністю від 27 вересня 2020 року, яка зареєстрована в реєстрі за №1080, по вул. Квітнева в напрямку вул. Мала Кільцева з дотриманням правил дорожнього руху, на технічно справному автомобілі, побачив два автомобілі які здійснили зіткнення на спуску, почав приймати заходи щодо недопущення можливого зіткнення з автомобілями, натиснувши гальма, проте автомобіль продовжив рухатись за рахунок ковзання зі спуску, який був повністю покритий кригою, в результаті чого позивач здійснив наїзд на паркан.
Після наїзду на паркан, органами Національної поліції було оформлено Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі про наявність не відповідності ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вуличні та залізничні переїзди. Вимоги експлуатаційного стану за такими показниками: гололід, ожеледиця. Експлуатаційний стан технічних засобів організації дорожнього руху не відповідає ДСТУ4100:2014 та ДСТУ 3308-96 в частині відповідності дорожніх знаків, що попереджають про небезпеку.
Не сприятливі умови під час зазначеної події підтверджуються довідкою Українського гідрометеорологічного центру ДСНС України від 15 грудня 2020 року №01-18/1397.
Згідно технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14 лютого 2012 року №54 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 березня 2012 року за №365/20678: п. 5.15 Очищення покриття від шару снігово-льодового накату або льоду за умови відсутності снігопаду виконують у такій послідовності: а) при температурі повітря до мінус 20 град. С обробка технічною сіллю за нормою розподілення 15-30 г/кв.м.
Відповідно до акту, складеного співробітниками поліції, проїздна частина була не оброблена відповідальними особами за вулично-шляхову мережу.
За висновком експертного дослідження Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Chevrolet volt державний номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП яке відбулось 12 грудня 2020 року, складає 423612 грн. 
Вартість проведення експертного дослідження складає 1765 грн. 15 коп.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та стягуючи з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду заподіяну у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 423612 грн. та 1765,15 грн. вартості проведення експертного дослідження, суд першої інстанції виходив з того, що такі вимоги є обґрунтованими та доведеними.
До такого висновку суд першої інстанції дійшов на підставі того, що належний позивачу автомобіль отримав ушкодження в результаті механічної дії транспортного засобу, передумовою якої стало незадовільне дорожнього покриття, яке було вкрите кригою. 
Це є наслідком неналежного утримання вулично-дорожньої мережі, що здійснюється відповідним органом місцевого самоврядування, в даному випадку Борщагівською сільською радою Бучанського району Київської області у віданні якої вона знаходиться.  
Відповідачем зазначені обставини не були спростовані доказами в розрізі положень ст.ст. 76,81 ЦПК України.
Відмовляючи позивачу у відшкодуванні на його користь моральної шкоди у розмірі 25000 грн, суд першої інстанції виходив з того, що позивач хоч і потребував докладати додаткових зусиль та витрачати час для відновлення своїх прав, проте останнім не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди.
Відмовляючи позивачу у відшкодуванні на його користь за рахунок відповідача транспортних збитків понесених за оплату служби таксі в розмірі 9690 грн., суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів взаємозв`язок між діями відповідача та необхідністю оплати послуг таксі впродовж 51 дня вартістю 95 грн. в одну сторону, позивач не зазначив з якою метою останній замовляв послуги таксі, в якому місті, а також не доводить неможливість користування іншими альтернативними видами транспорту та сполучення.
Переглядаючи справу у апеляційному порядку, колегія суддів керується наступним.
За правилами частини першої-третьої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Тлумачення вказаної норми процесуального права дає підстави дійти висновку про те, що апеляційним судом справа переглядається лише в межах доводів апеляційної скарги за наявними в ній і додатково поданими доказами.
Аналіз аргументів апеляційної скарги, свідчить про те, що оскаржуючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області та КП «Благоустрій Софіївки» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області не згідні із рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2022 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 423612 грн. та 1765,15 грн. вартості проведення експертного дослідження, на обґрунтування чого ними було наведено відповідні аргументи в апеляційних скаргах, які є предметом дослідження суду апеляційної інстанції в розмінні правил частини першої-третьої статті 367 ЦПК України.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та транспортних збитків понесених за оплату служби таксі, учасниками справи не оскаржувалось, а тому апеляційним судом не переглядається. 
З висновками суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 423612 грн. та 1765,15 грн. вартості проведення експертного дослідження колегія суддів не погоджується, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля Chevrolet volt д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_2 
27 вересня 2020 року ОСОБА_2 видав довіреність на ім`я ОСОБА_1 , якою надав останньому право розпоряджатися належним йому автомобілем Chevrolet volt д.н.з. НОМЕР_1 , а також представляти його інтереси щодо вказаного ТЗ в органах нотаріату, у відповідних Сервісних центрах МВС України, митницях та прикордонних органах, в комісійних магазинах, комісіях, Національній поліції України, архівах, перед експертами, реєстраторами, в страхових компаніях, в банківських та фінансових установах, в органах Державної виконавчої служби, в органах Державної фіскальної служби, податкових органах, на штраф майданчиках, СТО, в судових органах, інших підприємствах, організаціях та установах, їх відділах чи структурних підрозділах, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, з таких питань: перереєструвати ТЗ згідно чинного законодавства України, зняти з реєстрації ТЗ, поставити на облік ТЗ, продати ТЗ, обміняти, оформити страхування щодо ТЗ, укладати та підписувати договори купівлі-продажу ТЗ, міни, страхування вказаного ТЗ, керувати автомобілем під час здійснення повноважень за цією довіреністю, займатися ремонтом (переобладнанням) вказаного транспортного засобу в разі необхідності. 
Для здійснення вказаних дій власник автомобілю надав ОСОБА_1 право подавати будь-які заяви, в тому числі заяви про його сімейний стан або про належність ТЗ на праві особистої приватної власності, заяви про перший продаж ТЗ в календарному році, подавати та отримувати необхідні довідки, документи, витяги, виписки, клопотання, підписувати акти приймання-передачі, отримати тимчасовий талон на право керування вказаним ТЗ, Свідоцтво про реєстрацію ТЗ, отримувати дублікати документів, у разі їх втрати, отримати технічний талон, проводити технічний огляд, проходити експертне дослідження транспортних засобів і супровідних документів, отримувати експертні висновки, отримувати тимчасові номерні знаки (знаки для разових поїздок), забирати автомобіль з штрафмайданчику, отримувати транзитні номери, визначати місце стоянки ТЗ, розписуватись за нього, отримувати грошові суми, проводити розрахунки, сплачувати податки та збори, інші обов`язкові платежі, а також виконувати всі інші дії в межах та в обсязі, передбачених чинним законодавством України для такого роду повноважень.
Таким чином, вказаною довіреністю власник автомобілю ОСОБА_2 не наділив позивача ОСОБА_1 правом на звернення до суду із позовом про відшкодування ні від свого імені, ні від імені позивача.   
Вказаною довіреністю власник автомобілю не наділив позивача правом на звертання до суду від його імені за відшкодуванням шкоди, завданої автомобілю Chevrolet volt.
У зв`язку із чим колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем по справі та не має права на отримання відшкодування матеріальної та моральної шкоди та судових витрат, оскільки власник автомобілю ОСОБА_2 не наділив його правом на звернення до суду за відшкодуванням шкоди у власних інтересах ОСОБА_1 . 
При цьому неналежне звернення позивача до суду не позбавляє права власника автомобілю звернутися до суду за захистом його порушених прав, свобод чи інтересів.
Більш того, строк дії вказаної довіреності закінчився 27 грудня 2020 року.
На вказане суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до передчасного висновку частково задовольняючи вказаний позов, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Щодо апеляційної скарги КП «Благоустрій Софіївки» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. 
Так, у рішенні у справі «Белле проти Франції» («Bellet v. France», заява № 13343/87) від 04 грудня 1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права». 
Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.
У ст.129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. 
Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.
Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; накладення обмежень дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. 
Проте такі обмеження повинні застосовуватися з легітимною метою та зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ «Воловік проти України», «Креуз проти Польщі», «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі»).
Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. 
Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява №23436/03, §22, від 28 березня 2006 року).
Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з п.1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти (рішення Європейського суду з прав людини «Тіннеллі та сини, Лтд та ін.», «Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства»).
Конвенція має на меті гарантію не теоретичних або ілюзорних прав, а практичних та ефективних. 
Особливо це стосується права на доступ до суду з огляду на визначене місце, яке посідає в демократичному суспільстві право на справедливий суд (рішення Європейського суду з прав людини «Ейрі проти Ірландії», «Аїт-Мугуб проти Франції»).
Реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.
Відповідно до положень ч.1 ст.17 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Вказана норма кореспондується з приписами ч.1 ст.352 ЦПК України, згідно якої учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Конструкція ст.352 ЦПК України у системному тлумаченні з ч.1 ст.17 ЦПК України, з врахуванням принципу верховенства права, складовою якого є доступ до суду, дає підстави дійти висновку, що особи, які не брали участі у справі, мають право на апеляційний перегляд справи виключно у випадку, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
ЦПК України передбачено право осіб, які не брали участі у справі, подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, але при дотриманні певних умов.
Так, особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому ст.352 ЦПК України, повинна довести, наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
Слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. 
В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. 
Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, а отже немає і суб`єкта апеляційного оскарження.
Близькі за змістом висновки викладені Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2019 року у справі №62/112 та у постанові від 13 вересня 2019 року у справі №916/914/19.
КП «Благоустрій Софіївки» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області не доведено, що оскаржуване судове рішення безпосередньо стосується прав, інтересів, чи обов`язків цієї організації.
Не встановлено таких обставин й судом апеляційної інстанції при розгляді справи.
Враховуючи, що апеляційна скарга подана КП «Благоустрій Софіївки» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, який не є учасником даної справи і суд першої інстанції не вирішував питання про його права, свободи, інтереси чи обов`язки, апеляційний суд відповідно до приписів ст.362 ЦПК України закриває апеляційне провадження.
Керуючись ст.ст.362,367,374,376,381,382,389 ЦПК України, суд
  
постановив:
 
Апеляційну скаргу Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області задовольнити.
Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2022 року скасувати і ухвалити по справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Благоустрій Софіївки» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області закрити.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складений 01 березня 2023 року.

Суддя-доповідач                                                      К.П. Приходько

Судді                                                                         Т.О. Писана

С.О. Журба