ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2023 року          м.Дніпро         Справа №  908/1006/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О.
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники сторін:
від позивача: Антонець І.В., адвокат (поза межами суду);
від відповідача: Фундеряка Т.А., адвокат (в залі суду); 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Фермерського господарства “ИТОГ” та Товариства з обмеженою відповідальністю “ФЛОРА” на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2022, ухвалене суддею Боєвою О.С., м. Запоріжжя, повний текст якого складений 16.09.2022, у справі №908/1006/22
за позовом: Фермерського господарства “ИТОГ”, код ЄДРПОУ 19265942 (71611, Запорізька область, Василівський район, смт. Степногірськ, вул. Перемоги, буд. 11-А) 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ФЛОРА”, код ЄДРПОУ 25223362 (69013, м. Запоріжжя, вул. Стартова, буд. 3-В)
про стягнення суми 394950,27 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство “ИТОГ” звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ФЛОРА” про стягнення грошових коштів за договором поставки № 28/22/47 від 05.11.2021 в сумі 394 950,27 грн., яка складається з: суми 354 048,54 грн. - попередньої оплати, суми - 3 200,99 грн. 3% річних та суми 37 700,74 грн. - інфляційних втрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сума коштів за непоставлену продукцію складає 354 048,54 грн. У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання з повернення попередньої оплати позивачем також  нараховано відповідачу до сплати суму 3200,99 грн. – 3% річних за період прострочення з 11.03.2022 по 28.06.2022 та суму 37 700,00 грн. інфляційних втрат за період березень – травень 2022 року.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.09.2022 позовні вимоги задоволено частково. 
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ФЛОРА” на користь Фермерського господарства “ИТОГ” суму 354 048 грн. 54 коп. основного боргу, суму 989 грн. 40 коп. – 3% річних. У задоволенні іншої частини позову – відмовлено.   
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ФЛОРА” на користь Фермерського господарства “ИТОГ” суму 5325 грн. 57 коп.   витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням у відмовленій частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат та відсотків річних, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Фермерське господарство “ИТОГ”, в якій, з посиланням на порушення при його ухваленні норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду в оскаржуваній частині, ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 37 700,74 грн. інфляційних втрат та 2211,59 грн. 3% річних.
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що правовідносини, в яких у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому, відповідно, на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 цього Кодексу.
Так, ТОВ «Флора» прострочило своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки, та яку позивач зажадав повернути на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України.
Зобов`язання з повернення суми попередньої оплати товару відповідно до положень ч. 1 ст. 530 ЦК України фактично виникло у відповідача у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами строку поставки (10.03.2022), який, виходячи із суті зобов`язання сторін, є тим строком, після настання якого виникло прострочення зобов`язання, з моменту якого постачальник (продавець) має усвідомлювати протиправний характер неповернення грошових коштів. 
Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати (сплатити грошові кошти) відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, ч.1 ст. 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто з 11.03.2022. Відтак, початковою датою розрахунку інфляційних втрат та 3% річних є дата, наступна за кінцевою датою поставки товару 11.03.2022.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу Позивача просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що в матеріалах справи не має доказів, які б свідчили про виконання Позивачем умов договору та сплату повної вартості товару, а вимога щодо повернення коштів, сплачених авансом, є фактично вимогою про односторонню зміну договору.

Також не погодившись із зазначеним рішенням у задоволеній частині, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “ФЛОРА”, в якій, з посиланням на порушення при його ухваленні норм матеріального і процесуального права, нез`ясування обставин справи,   просить скасувати рішення господарського суду, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що не зважаючи на те, що сплачена Позивачем сума 214 498,32 грн. з ПДВ не відповідає вартості препарату Альфа-Прометрин, зазначеній у виставленому рахунку, не звернувши увагу, що Позивач в призначені платежу вказав «оплата за гербіцид», а уточнюючих листів щодо призначення платежу, в яких би вказувалося, що це оплата саме за препарат Альфа-Прометрин не подавав, суд, не маючи належних доказів, прийшов до висновку, що ця оплата здійснена саме за препарат Альфа-Прометрин, а не за препарат Ацет-Топ. Такий свій висновок не обґрунтував. Вважає, що суд мав виключити платіжне доручення №742 від 08.11.2021 на суму 214 498,32 грн. з ПДВ із переліку доказів, як неналежний доказ.
Також суд першої інстанції прийшов до помилкового рішення про те, що строк поставки товару за специфікацією наступив 10.03.2022, не врахувавши положення п. 6 специфікації та п.3.1 договору, про те, що відвантаження препарату здійснюється тільки при умові дотриманні покупцем умов оплати, тобто при отриманні Постачальником 100% вартості препарату.
Доказів оплати 100% вартості препарату Альфа-Прометрин у кількості 1500 л на загальну вартість 11 100 дол. США без ПДВ позивачем не подано.
Вважає, що роблячи розрахунок та визначаючи, яку суму передплати необхідно стягнути із Відповідача на користь Позивача, суд неправомірно об`єднав платіж у розмірі 214 498,32 грн. (сплачений за специфікацію, де сторони обумовили поставку препарату Альфа-Прометрин та Ацет-Топ) та платіж у розмірі 657 944,46 грн. (зроблений Позивачем на підставі специфікації, де сторони погодили поставку препарату Альфа-Прометрин та Харнес), оскільки кожну із специфікацій слід розглядати як окрему поставку. Як зазначалося вище, кожною із специфікацій передбачено, що поставка здійснюється виключно при умові 100% оплати продукції.
Вказуючи у рішенні, що Відповідач поставив Позивачу тільки препарат Харнес, а іншу продукцію не поставив, суд не врахував, що препарат Харнес був оплачений Позивачем у повному обсязі, а препарат Альфа-Прометрин ні за першою, ні за другою специфікацією залишається не оплаченим.
Одностороння відмова від виконання договору чи одностороння зміна умов поставки сторонами у договорі не погоджувалася.
Посилаючись на лист ТОВ «Флора» №12/05-01 від 12.05.2022, суд прийшов до висновку, що у листі зазначено: «що здійснена позивачем передплата була використана ним на закупівлю іншого виду препарату «Топметрин». Суд неправомірно прийшов до такого висновку, оскільки у листі про використання коштів Позивача на закупівлю іншого препарату не говориться. В листі говориться виключно про те, що позивач замовляв на суму передплати інший препарат, і цей препарат завезено на склад Відповідача. Але про те, що отриманий аванс був перерахований Відповідачем за інший препарат, в листі не вказується. ТОВ «Флора» замовляє, купує за власні кошти і завозить на свої склади агрохімічні препарати за своїм баченням і на свій ризик, а потім реалізує ці продукти. Саме про це і написано у листі, що на склад завезено продукт, який замовляв Позивач. Про відмову у поставці продукції взагалі не йде мова.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу Відповідача просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що доводи апелянта про ненадання Позивачем доказів оплати 100% вартості препарату Альфа-Прометрин у кількості 1500,000 л на загальну вартість 11 100 доларів США без ПДВ, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи, оскільки Позивачем було надано докази оплати - платіжні доручення про оплату препарату (№742 від 08.11.2021 та №860 від 29.12.2021) Альфа-Прометрину у кількості 1500,00 літрів. При цьому Відповідачем у рахунках на оплату №6404 від 05.11.2022 та № 7205 від 29.12.2021 ціна товару була визначена з урахуванням п.4.2. Договору поставки - виходячи з курсу продажу долару США, встановленому на Міжбанківському валютному ринку України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2022 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванов О.Г. (доповідач), судді – Дармін М.О., Березкіна О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2022 (у складі колегії суддів: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Березкіна О.В.) відновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за скаргою Фермерського господарства “ИТОГ” на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2022 у справі   №908/1006/22; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 30.11.2022.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2022 (суддя – доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу відповідача   залишено без руху через недоплату судового збору до встановленого законом розміру, а також необхідність внесення змін у прохальну частину скарги щодо правильної дати оскаржуваного рішення. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.11.2022  відкрито апеляційне провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “ФЛОРА” на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2022 у справі   №908/1006/22; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 30.11.2022. Приєднано апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ФЛОРА” до скарги Фермерського господарства “ИТОГ” для розгляду в одному апеляційному провадженні.
Через відпустку судді Березкіної О.В. та з урахуванням п.2.4.6 Засад використання   автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, судове засідання, призначене на 30.11.2022,   не відбулось.
Ухвалою суду від 12.12.2022 розгляд апеляційних скарг призначено в судове засідання  на 16.01.2023.
В судовому засіданні 16.01.2023 року Центральним апеляційним господарським судом були оголошені вступна та резолютивна частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги сторін не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
05 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “ФЛОРА” (Постачальник, відповідач у справі) та Фермерським господарством “ИТОГ” (Покупець, позивач у справі) укладено Договір поставки №28/22/47, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити та передати Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (засоби захисту рослин, насіння, мінеральні добрива, позакореневі добрива) (Продукція) в асортименті, кількості та за ціною згідно з специфікацією (-ями), оформленими у формі Додатків до цього Договору (п. 1.1.).
В пунктах 1.2., 1.3. Договору визначено, що перед кожною поставкою Продукції Постачальник направляє Покупцю два оригінальних примірники Специфікації.  Специфікація має бути підписана від Постачальника представником, уповноваженим укладати договори від імені Постачальника та скріплена печаткою Постачальника. У випадку погодження Специфікації Покупець підписує її, скріплює печаткою та направляє Постачальнику один оригінальний примірник. Специфікація має бути підписана від Покупця представником, уповноваженим укладати договори від імені Покупця та скріплена печаткою Покупця.
Згідно з п. 4.1. Договору, ціна продукції, що поставляється за цим Договором зазначається у Специфікаціях. Ціна продукції в національній валюті та її еквівалент в іноземній валюті (долар США або Євро) зазначається у Специфікаціях до цього Договору (якщо інше прямо не визначено в такій Специфікації). Оплата продукції здійснюється Покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором та Специфікаціями. Датою оплати продукції вважається день зарахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника.
Ціна продукції в національній валюті є орієнтовною та остаточно визначається на дату фактичної оплати продукції на умовах цього Договору. Еквівалент ціни продукції в іноземній валюті, який зазначено в Специфікації до цього Договору, є незмінним на весь період дії цього Договору. Ціна продукції за цим Договором визначається у гривні і розраховується, виходячи з курсу продажу долара США або Євро до гривні, який буде погоджений Сторонами у відповідній Специфікації (якщо інше прямо не визначено у такій Специфікації) (п.4.2. Договору).
В пункті 4.3. Договору визначено, що оплата продукції, яка постачається на умовах попередньої оплати, здійснюється Покупцем на підставі рахунку на оплату, сформованого Постачальником, з врахуванням умов пунктів 4.1. - 4.2. цього Договору. При цьому оформлення видаткових накладних на продукцію, яка постачається на умовах попередньої оплати, здійснюється за цінами, зазначеними в рахунку на оплату.
Відповідно до пунктів 4.8., 4.9. Договору поставки ціна продукції включає вартість тари, упаковки, в якій поставляється продукція та вартість доставки до місця поставки, визначеного у Специфікації. Загальна вартість продукції, що постачається за цим Договором (ціна Договору), визначається Специфікаціями та видатковими накладними. У випадку розбіжності даних у Додатках та у видаткових накладних щодо кількості, асортименту, ціни товару, перевагу має видаткова накладна.
Будь-яка попередня оплата продукції здійснюється виключно на підставі та в межах суми відповідно до виставленого Постачальником рахунку за продукцію. Оплата здійснюється у гривні шляхом безготівкового банківського переказу грошових коштів на банківський рахунок Постачальника, зазначений в п. 9 цього Договору. У будь-якому випадку, якщо Сторонами не погоджено інше у письмовій формі, граничний строк оплати 100% ціни за продукцію, законтрактовану Покупцем за відповідними Специфікаціями на підставі цього Договору, є 31 жовтня 2022 року (п. 5.1. Договору).
Відповідно до п. 3.2 Договору право власності на продукцію, а також ризики випадкової загибелі чи пошкодження (збитків) щодо продукції переходить від Постачальника до Покупця з моменту передачі продукції Постачальником Покупцю (або здійснення таких дій третьою особою, належним чином уповноваженою Постачальником), що підтверджується відповідними документами, а саме: накладною/товарно-транспортною накладною (Накладна), підписаною належним чином уповноваженим представником Покупця. Підпис на Накладній представника Покупця свідчить про прийняття Покупцем продукції по кількості, асортименту та комплектності відповідно до Накладної; по якості відповідно до сертифікату відповідності (якості) продукції. 
Договір набирає чинності в дату набрання чинності та діє до повного виконання Сторонами своїх відповідних зобов`язань за цим Договором або до 31.12.2022, залежно від того, що настане пізніше (п. 7.1. Договору).

Матеріали справи свідчать, що Сторонами було підписано Специфікацію №28/22/47/1-ЗЗР від 05.11.2021 до Договору поставки №28/22/47 від 05.11.2021, відповідно до якої погоджено, що Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступну продукцію: 
- Альфа-Прометрин, 10 л у кількості 1500,000 л; 
- Ацет-тон КЕ у кількості 1120,000 л. 
Загальна вартість продукції становить 714 994,32 грн. з урахуванням ПДВ. 
Умови та строк оплати: 100,00% від загальної вартості товару Покупець сплачує на умовах попередньої оплати в строк до 08.11.2021. Для проведення попередньої оплати Покупець отримує у Постачальника “Рахунок на оплату”.
На підставі Договору Постачальником виставлено Покупцю рахунок №6406 від 05.11.2021 на оплату товару на загальну суму  714 994,32 грн. з ПДВ, а саме: Альфа-Прометрин, 10л, в кількості 1500,000 л на суму 290 595,00 грн. без ПДВ та  Ацет-тон КЕ  в кількості 1120,000 л. на суму 305233,60 грн. без ПДВ. 
За  платіжним дорученням №742 від 08.11.2021 ФГ “ИТОГ” перераховано на рахунок ТОВ “ФЛОРА” суму 214 498,32 грн., в т.ч. 20% ПДВ, з призначенням платежу: “за гербіцид згідно рахунку №6406 від 05.11.2021”.

Сторонами підписано Специфікацію № 28/22/47/1-ЗЗР від 05.11.2021 до Договору поставки №28/22/47 від 05.11.2021, в якій погоджено, що Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступну продукцію:
- Альфа-Прометрин, 10 л у кількості 1500,000 л;  
- Харнес  90% к.е (20л) у кількості 1120,000 л. 
Загальна вартість продукції становить 847 297,68 грн. з урахуванням ПДВ.  Умови та строк оплати: 100,00% від загальної вартості товару Покупець сплачує на умовах попередньої оплати в строк до 08.11.2021. Для проведення попередньої оплати Покупець отримує у Постачальника “Рахунок на оплату”.
Постачальником виставлено Покупцю рахунок № 7205 від 29.12.2021 на оплату товару на загальну суму 657 944,46 грн. з ПДВ, а саме: Альфа-Прометрин, 10л в кількості  577,331340 л та Харнес 90% к.е. (20л)  в кількості 1 120,000 л. 
За платіжним дорученням №860 від 29.12.2021 ФГ “ИТОГ” перераховано на рахунок ТОВ “ФЛОРА” суму 657 944,46 грн., в т.ч. 20% ПДВ, з призначенням платежу: “за гербіцид згідно рахунку №7205 від 29.12.2021”.
Згідно з видатковою накладною №5467 від 29.12.2021 та товарно-транспортною накладною №ФЛ-007651 від 30.12.2021, підписаними уповноваженими особами та скріпленими печатками сторін, ТОВ “Флора” на підставі договору № 28/22/47 від 05.11.2021 відвантажено ФГ “ИТОГ” партію товару:  Харнес 90% к.е. (20л) в кількості 1120,000 л на суму 518 394,24 грн. з ПДВ.

ФГ “ИТОГ” звернулось до ТОВ “Флора” із листом (без номеру, без дати), в якому просило повернути  оплату за Альфа-Прометрин, здійснену 08.11.2021 в сумі 214498,32 грн. згідно рахунку №6406 від 05.22.2021 та згідно рахунку № 7205 від 29.12.2021 в сумі 139550,22 грн., у зв`язку з непостачанням даної номенклатури гербіцида. 
У відповіді за вих. № 12/05-01 від 12.05.2022 на лист позивача про повернення коштів, відповідачем зазначено про те, що у березні 2022 позивачем погоджено придбання препарату “Топметрин” на суму передплати за препарат “Альфа-прометрин”, який був викуплений ТОВ “Флора” в повному обсязі у постачальників та перевезений на склад. Передплата, що була здійснена на підставі рахунку № 6406 від 05.11.2022 витрачена ТОВ “Флора” на закупівлю товару та його перевезення. Зазначено, що ТОВ “Флора” не може повернути  переплачені позивачем кошти, оскільки вони фізично вже перераховані його постачальникам. 
Невиконання ТОВ “Флора” вимоги про повернення оплачених коштів стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача суми попередньої оплати, 3% річних та інфляційних втрат, за яким відкрито провадження у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення передплати, господарський суд виходив з того, що матеріали справи свідчать про виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки лише частини обумовленого та оплаченого позивачем товару, з огляду на що сума передплати, на яку товар не було поставлено та яка підлягає поверненню позивачу за його вимогою, становить 354048,54 грн. (872442,78 грн. –  518394,24 грн.).
Відповідач не надав суду доказів того, що належний до передачі товар, який був оплачений позивачем на підставі виставлених рахунків, був готовий до передачі в установлений строк в узгодженому місці його поставки та покупець був належним чином проінформований про це. Доказів листування з позивачем з цього приводу відповідач в матеріали справи не надав.
Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення 3% річних та відмовляючи у стягненні інфляційних втрат, господарський суд виходив з того, що позивачем невірно визначено початок прострочення повернення попередньої оплати. А саме, в даному випадку відповідач повинен був здійснити повернення грошових коштів протягом десяти робочих днів від дати отримання вищевказаного листа-вимоги, а саме: у строк до 25.05.2022 включно, в той час як позивач заявив до стягнення 3% річних та інфляційні втрати за час прострочення повернення передплати з 11.03.2022. 

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.
Правовідносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Аналогічні приписи містяться у статті 265 Господарського кодексу України відповідно до якої за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і  сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.
Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки товару, є господарськими зобов`язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Згідно з умовами вказаних Специфікацій №28/22/47/1-ЗЗР від 05.11.2021 поставка товару повинна була бути здійснена у строк до 10.03.2022 включно за умови дотримання умов оплати продукції. Місце поставки та умови поставки: EXW (франко-склад Постачальника): Україна, м. Запоріжжя, вул. Стартова, буд. 3В.
Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар, який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані тощо. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).
Як встановлено судом вище, ТОВ “ИТОГ” згідно рахунків на оплату № 6404 від 05.11.2022 та № 7205 від 29.12.2021, виставлених на підставі договору поставки  № 28/22/47, перерахував ТОВ “Флора” загальну суму 872442,78 грн., у т.ч. 20% ПДВ.     
Рахунок № 6404 від 05.11.2022 виставлявся на оплату товару: Альфа-Прометрин в кількості 1500,000 л та Ацет-топ КЕ в кількості 1120,000 л, на загальну суму 714994,32 грн. та був оплачений частково – на суму 214498,32 грн.
Рахунок № 7205 від 29.12.2021 на оплату товару: Альфа-Прометрин в кількості 577,331340 та Харнес 90% к.е (20л) в кількості 1120,000 л оплачений повністю  - на суму 657944,46 грн. з ПДВ.
Загальна сума попередньої оплати перерахованої позивачем відповідачу склала  872442,78 грн. (214498,32 грн. + 657944,46 грн.).
За видатковою накладною № 5467 від 29.12.2021 відповідач здійснив позивачу відвантаження товару Харнес 90% к.е (20л) в кількості 1120,000 л на загальну суму 518394,24 грн. (з ПДВ), що відповідає вартості цього товару згідно виставленого рахунку №7205 від 29.12.2021 (431995,20 грн. +20% ПДВ).    
Отже, матеріали справи свідчать про виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки лише частини обумовленого та оплаченого позивачем товару, з огляду на що сума передплати, на яку товар не було поставлено та яка підлягає поверненню позивачу за його вимогою, становить 354 048,54 грн. (872 442,78 грн. –  518394,24 грн.).

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що сплачена Фермерським господарством “ИТОГ” сума 214 498,32 грн. з ПДВ не є оплатою за препарат Альфа-Прометрин, не заслуговують на увагу та спростовуються наступним.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.
Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У рахунку №7205 від 29.12.2021 на оплату ТОВ «ФЛОРА» вказало об`єм препарату Альфа-Прометрин, що підлягає оплаті, у кількості 577,331340 л. ціною 201,43 грн. без ПДВ.
Не зважаючи на те, що у платіжному дорученні №742 від 08.11.2021, яким ФГ “ИТОГ” перераховано на рахунок ТОВ “ФЛОРА” суму 214 498,32 грн., в т.ч. 20% ПДВ, з призначенням платежу: “за гербіцид згідно рахунку №6406 від 05.11.2021”, не зазначено, за який саме гербіцид здійснено оплату (Альфа-Прометрин чи Ацет-топ КЕ), а є лише посилання на укладений між сторонами Договір та виставлений ТОВ “ФЛОРА” рахунок № 6406 від 05.11.2021, більш вірогідним є те, що грошові кошти, які були сплачені ФГ “ИТОГ” у розмірі 214 498,32 грн. з ПДВ є попередньою оплатою продукції саме Альфа-Прометрин у кількості 922,66866 л (922,66866 х 193,73 (ціна без ПДВ) = 178 748,60 + 35 749,7199 (ПДВ) = 214 498,32 грн.), оскільки, виставляючи наступний рахунок №7205 від 29.12.2021 ТОВ «ФЛОРА» врахувало суму 214 498,32 грн. з ПДВ як часткову оплату за Альфа-Прометрин та виставило рахунок на оплату залишку від 1 500,00 літрів Альфа-Прометрину у кількості 577,331340 (1 500,00 л. - 922,66866 л). 
Отже, платіжне доручення №742 від 08.11.2021 на суму 214 498,32 грн. з ПДВ є належним доказом, тобто стосується предмета доказування, підтверджує здійснення Позивачем попередньої оплати товару Альфа-Прометрин у кількості 922,66866 л.

Доводи Відповідача про те, що суд неправомірно об`єднав платіж у розмірі 214 498,32 грн. (сплачений за специфікацію, де сторони обумовили поставку препарату Альфа-Прометрин та Ацет-Топ) та платіж у розмірі 657 944,46 грн. (зроблений Позивачем на підставі специфікації, де сторони погодили поставку препарату Альфа-Прометрин та Харнес), оскільки кожну із специфікацій слід розглядати як окрему поставку, є безпідставними з огляду на наступне.
Колегія суддів констатує, що обидві специфікації:
- специфікація №28/22/47/1-ЗЗР від 05.11.2021 до Договору поставки №28/22/47 від 05.11.2021 на суму 714 994,32 грн. з урахуванням ПДВ;
- специфікація № 28/22/47/1-ЗЗР від 05.11.2021 до Договору поставки №28/22/47 від 05.11.2021 на суму 847 297,68 грн.,
мають однаковий номер, однакову дату, укладені на виконання одного й того ж Договору, повністю співпадають щодо найменування та кількості першого товару (Альфа-Прометрин в кількості 1500,000 л) та різняться лише щодо найменування другого товару (Харнес 90% к.е замість Ацет-топ КЕ) у тій самі кількості (1 120,00 л), з урахуванням того, що виставлені відповідачем рахунки № 6406 від 05.11.2021 та №7205 від 29.12.2021 повністю співпадають із вартістю першого товару Альфа-Прометрин у кількості 1 500,00 літрів, а інших рахунків Відповідачем щодо ймовірної другої поставки товару Альфа-Прометрин у кількості 1 500,00 літрів не виставлялося, більш вірогідним є те, що сторони фактично погодили лише одну поставку наступної продукції: Альфа-Прометрин, (10 л) у кількості 1500,000 л та Харнес 90% к.е (20л) у кількості 1120,00 л., яким було замінено продукцію Ацет-топ КЕ у тій самій кількості 1120,000 л.
Таким чином, Фермерським господарством «ИТОГ» у повному обсязі сплачено вартість Альфа-ІІрометрину у кількості 1500,000 л (922,66866 л. + 577,331340) на загальну суму 354 048,54 грн. (214 498,32 + 139 550,22).
Враховуючи сплату Фермерським господарством «ИТОГ» 100% вартості товару Альфа-Прометрин у кількості 1500,000 л, доводи апелянта, що строк поставки не наступив, підлягають відхиленню.
Отже, доводи апеляційної скарги Відповідача про не надання Позивачем доказів оплати 100% вартості препарату Альфа-ІІрометрин у кількості 1500,000 л на загальну вартість 11100 доларів США без ПДВ, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи, оскільки Позивачем було надано докази оплати - платіжні доручення про оплату препарату (№742 від 08.11.2021 та №860 від 29.12.2021) Альфа-ІІрометрину у кількості 1500,00 літрів. При цьому Відповідачем у рахунках на оплату №6404 від 05.11.2022 та № 7205 від 29.12.2021 ціна товару була визначена з урахуванням п. 4.2. Договору поставки - виходячи з курсу продажу долару США, встановленому на Міжбанківському валютному ринку України.

Відповідно до п. 6.1. Договору поставки Постачальник зобов`язується передати продукцію на умовах, передбачених цим Договором.
Згідно з п. 3.1 договору поставки місце та умови (базис) поставки вказуються у відповідній Специфікації. Відвантаження та поставка продукції Покупцеві здійснюється погодженими партіями та у строки, визначені сторонами у Специфікації, за умови дотримання Покупцем графіку платежів, визначеного Специфікацією. У виняткових випадках при поганих погодних умовах чи при затримці в перевезеннях чи логістичних операціях, товар відписаний Покупцю, може безкоштовно зберігатися на складі Постачальника до 5 календарних днів.   
Як встановлено вище, у Специфікаціях сторонами узгоджено строк поставки: до 10.03.2022; місце поставки та умови поставки: EXW (франко-склад Постачальника): Україна, м. Запоріжжя, вул. Стартова, буд.3В.
Відповідно до п. А.7 офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс (редакція 2000 року) за умови поставки: EXW (франко-склад Постачальника) Продавець зобов`язаний дати покупцю достатнє повідомлення щодо часу і місця, коли і де товар буде наданий у розпорядження останнього.
За змістом статті 664 ЦК України товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.
В той же час, Відповідач не надав суду доказів того, що належний до передачі товар, який був оплачений позивачем на підставі виставлених рахунків, був готовий до передачі в установлений строк в узгодженому місці його поставки та покупець був належним чином проінформований про це. Доказів листування з позивачем з цього приводу відповідач в матеріали справи не надав.    

Відповідно до п. 6.5 договору поставки в разі недотримання постачальником строку поставки продукції зазначеного у відповідній Специфікації та або поставки продукції у неповному обсязі, Постачальник зобов`язується повернути Покупцю частину фактично оплаченої передплати за Договором, відповідну обсягу непоставленої продукції протягом 10 робочих днів з моменту отримання письмового повідомлення від покупця з вимогою про таке повернення передплати . 
Факт порушення відповідачем зобов`язання з поставки обумовленого товару у визначений договором строк є доведеним. 
Позовні вимоги відповідачем не спростовні, доказів поставки товару у встановлений договором строк або повернення позивачу перерахованої суми попередньої оплати, після отримання від позивача відповідного повідомлення про повернення передплати, відповідач суду  не надав. 
На підставі всього вищевикладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 354 048,54 грн. попередньої оплати є законними, обґрунтованими та такими, що правомірно задоволено господарським судом.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 3200,99 грн. – 3% річних за період прострочення повернення передплати  з 11.03.2022  по 28.06.2022 та суми 37700,74 грн. інфляційних втрат за період прострочення: березень – травень 2022 року.
За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).
Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Тобто, правовідношення в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.
У відповідача (постачальника) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, однак з моменту відповідної вимоги Позивача.   
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.
В обґрунтування періоду нарахування позивач зазначив, що у ТОВ “Флора” виникло зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати з наступного дня після спливу строку поставки (10.03.2022), тобто з 11.03.2022. 3% річних нараховано за період прострочення повернення передплати з 11.03.2022  по 28.06.2022, інфляційні втрати за період березень – травень 2022 року.
Господарський суд дійшов правильного висновку про необґрунтованість визначеного відповідачем періоду прострочення зобов`язання з повернення суми 354 048,54 грн. попередньої оплати.  
Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 251, ст. 253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
У пункті 6.5 договору поставки сторонами встановлено обов`язок Постачальника  повернути Покупцю частину фактично оплаченої передплати відповідну обсягу непоставленої продукції протягом 10 робочих днів з моменту отримання письмового повідомлення від покупця з вимогою про таке повернення передплати. 
Вищенаведеним спростовуються доводи апеляційної скарги Позивача про те, що зобов`язання з повернення суми попередньої оплати товару відповідно до положень ч. 1 ст. 530 ЦК України фактично виникло у Відповідача у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами строку поставки (10.03.2022), який, виходячи із суті зобов`язання сторін, є тим строком, після настання якого виникло прострочення зобов`язання, з моменту якого постачальник (продавець) має усвідомлювати протиправний характер неповернення грошових коштів.
Ці доводи прямо суперечать умовам укладеного сторонами Договору.

У матеріалах справи міститься копія листа ТОВ “ИТОГ” (без номеру, без дати) з вимогою про повернення передньої оплати в загальному розмірі суми 354 048,54 грн., із зазначенням відповідних банківських реквізитів для повернення коштів на рахунок.  Проте, докази направлення (вручення) цього листа Товариству з обмеженою відповідальністю “Флора” позивачем суду не надано.
При цьому у відповіді відповідача за вих. № 12/05-01 від 12.05.2022 на лист позивача про повернення коштів, ТОВ “Флора” зазначено, що він був отриманий 11.05.2022. Позивачем зазначене не спростовано та іншого не доведено. 
У даному випадку Відповідач повинен був здійснити повернення грошових коштів протягом десяти робочих днів від дати отримання вищевказаного листа-вимоги, а саме: у строк до 25.05.2022 включно.  

З огляду на вищезазначене, господарський суд з урахуванням фактичних обставин справи, здійснивши перерахунок, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем у розрахунку кінцевого періоду нарахування (по 28.06.2022), дійшов правильного висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає сума 3% річних за період з 26.05.2022 по 28.06.2022 включно, що складає 989,40 грн. В іншій частині вимог про стягнення 3% річних судом відмовлено.  

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення щодо методики розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення. Так, якщо час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця, за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
Оскільки початком виникнення прострочки грошового зобов`язання є 26.05.2022, період нарахування втрат від інфляції на суму невиконаного зобов`язання починається з червня 2022 року. 
Заявлена до стягнення сума  37700,74 грн. інфляційних втрат  нарахована позивачем з березня по травень 2022 року безпідставно, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині судом відмовлено повністю.  
На підставі викладеного, позов в цілому задоволений судом частково.

Фактично Позивач у своїй апеляційній скарзі ототожнив право на нарахування процентів за правомірне використання чужих грошових коштів, передбачене ч. 3 ст. 693 ЦК України, відповідно до якої на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до  статті 536  цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати, із відповідальністю за порушення грошового зобов`язання, передбаченою ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка відповідно до пункту 6.5 Договору поставки наступає через 10 робочих днів з моменту отримання відповідачем письмового повідомлення від покупця з вимогою про повернення передплати.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що  розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційних скарг, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявників у скаргах і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -    

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фермерського господарства “ИТОГ” на рішення    Господарського суду Запорізької області від 09.09.2022 у справі   №908/1006/22 - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ФЛОРА” на рішення    Господарського суду Запорізької області від 09.09.2022 у справі   №908/1006/22 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2022 у справі №908/1006/22 - залишити без змін.
Судові витрати Фермерського господарства “ИТОГ” та Товариства з обмеженою відповідальністю “ФЛОРА” за подання апеляційних скарг на рішення суду покласти на заявників апеляційних скарг.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 30.01.2023.

Головуючий суддя                                                                                           О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                              М.О. Дармін

Суддя                                                                                                                        О.В. Березкіна