Справа № 734/2508/22 	Головуючий у 1 інстанції Соловей В. В. 	
Провадження № 33/4823/156/23 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд  - суддя Антипець В. М., 
з  участю  захисника адвоката Морозова В. Ю.( в режимі відео конференції)

Розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова В. Ю. на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2023 року, 
                                 В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий по АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 536 грн. 80 коп. судового збору.

Як установив суд, 07 листопада 2022 року о 01 год. 34 хв. по вулиці Родини Богомольців, у смт. Козелець, Чернігівського району та області,  ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини; виражене тремтіння пальців рук; нестійка хода. На порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 та його захисник адвокат        Морозов В. Ю. просять постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Мотивують тим, що  працівники поліції не пояснили ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу. Також не були роз`яснені права  та порядок проходження огляду  на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1   не був доставлений до медичного закладу для перевірки  на стан алкогольного сп`яніння.
У протоколі серії ААД №137257 від 07.11.2022 відсутні свідки та дані  (модель, серія і номер) засобу відеофіксації.
Звертають увагу суду на те, що працівники поліції здійснювали на  ОСОБА_1 психологічний тиск, внаслідок якого його було дискредитовано та складений протокол про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Під час апеляційного розгляду  захисник адвокат Морозов В. Ю. підтримав  доводи апеляційної скарги, звернув увагу на відсутність у матеріалах справи довідки про одержання ОСОБА_1 посвідчення водія, відповідно і відсутність законних підстав для позбавлення права керування транспортним засобом.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,  переглянувши відеозапис,  перевіривши матеріали справи, та доводи апеляційної  скарги, суд вважає, що апеляційна  скарга  задоволенню не підлягає.
Загальновідомо, що на всій території України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, був введений військовий стан, термін дії, якого неодноразово продовжувався, у зв`язку з чим вільне пересування громадян  заборонене в Чернігівській області з 22 години до 5 годин. Тому посилання апелянтів  про безпідставну зупинку працівниками поліції водія  ОСОБА_1 ,  який рухався в заборонений час,  суперечать вимогам закону. При цьому,  ОСОБА_1 не є працівником критичної інфраструктури та не перебував  на виконанні завдання.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 07 листопада 2022 року о 01 годині 34 хвилині,  по вулиці Родини Богомольців, у смт. Козелець, Чернігівського району та  області, був зупинений водій  ОСОБА_1 , який  керував автомобілем Toyota Land Cruiser, державний  номерний  знак  НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини; виражене тремтіння пальців рук; нестійка хода. Огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці та у лікаря нарколога проходити відмовився. (а. с. 5)
На запису з відео реєстратора поліцейського автомобіля видно, що він рухається в темний час доби за автомобілем, який зупиняється посеред дороги, з якого виходить ОСОБА_1 і на вимогу поліцейського не може знайти документи на право керування транспортним засобом та на сам транспортний засіб.
Під час спілкування з водієм  поліцейський відчув запах спиртного від  ОСОБА_1 і поставив конкретне питання чи вживав той спиртні напої. ОСОБА_1 заперечував вживання спиртного та на вимогу поліцейського пройти огляд  на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, спочатку відмовився.  Потім погодився. Підійшов до поліцейського автомобіля, в якому відкрили чемоданчик з технічним приладом і пропонували вибрати упакований будь-який з мундштуків. На що ОСОБА_1 повідомив,  що він випив лише пляшку пива 0, 33 та не вважає себе п`яним і передумав проходити огляд. Поліцейські пропонували пройти огляд у лікарні, на що водій також відповів відмовою.  
Запаху алкоголю з порожнини рота відеокамера не передає, порушення мови; координації рухів видно. Наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводить поліцейський за допомогою спеціальних технічних засобів, наступають такі ж самі, як і у разі відмови від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я, про що повідомили поліцейські водію під відеозапис та склали протокол. 
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил,  у даному випадку, утворює склад  правопорушення, передбаченого   ч. 1 ст. 130  КУпАП.
Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність. 
Поліцейські відповідно до  вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що підтверджується розпискою, згідно якої він доручає ОСОБА_2 доставити його транспортний засіб до місця стоянки.
Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків.
Частину 2 ст. 266 КУпАП, яка зобов`язувала проведення огляду на місці зупинки у присутності двох свідків було змінено та з 17 березня 2021 вона чинна в іншій редакції, де визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.
Про застосування нагрудних відеокамер із зазначенням номерів прямо вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, самі відеозаписи містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що огляд ОСОБА_1 був проведений у відповідності до вимог Інструкції, за виключенням положень, які суперечать Закону.
Інструкція, як нормативно-правовий акт не має переваг над Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.
Суд апеляційної інстанції не вбачає колізії у внесенні змін до ч. 2 ст. 266 КУпАП і не приведенні у відповідність із Законом пункту 6 розділу ІІ Інструкції, оскільки Закон має вищу юридичну силу і саме він підлягає застосуванню, а Інструкція - застосуванню у частині, яка не суперечить Закону.
Доводи захисника про відсутність довідки про одержання          ОСОБА_1 посвідчення водія, відповідно і відсутність законних підстав для позбавлення права керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу.
Наявність посвідчення водія на право керування транспортними засобами і право керування транспортними засобами не тотожні поняття. Право керування транспортними засобами охоплює як право використовувати  посвідчення водія,  так і право його одержання, а також володіння та користування транспортними засобами.
Санкція   ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативною для усіх осіб. які керують транспортними засобами. Судова практика, багаторічної давності у даному випадку не може застосовуватися. Як така, що прямо суперечить наступним частинам ст. 130 КУпАП.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, наголошуючи на тому, що поліцейськими та судом були порушені його права, ОСОБА_1 залишив поза увагою, що докази таких порушень відсутні, поліцейські діяли в межах наданих їм повноважень, відповідно до вимог Інструкції та належним чином оформили всі матеріали, в той час як сам ОСОБА_1 окрім прав, наділений ще і обов`язками, які повинен виконувати,  керуючи джерелом підвищеної небезпеки – автомобілем.
Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що суд дотримався вимог законодавства, та в результаті ретельного дослідження зібраних у справі доказів та їх аналізу в сукупності з встановленими у судовому засіданні обставинами, беззаперечно встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена поза розумним сумнівом, незгода сторони з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.  245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну  скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова В. Ю. залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.  

Суддя	В. М. Антипець