ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 грудня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/11161/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Ясенової Т.І.,        

    розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.02.2022 року в адміністративній справі №280/11161/21 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                            ВСТАНОВИВ:
           17.11.2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не перерахунку пенсії позивача, на підставі довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.10.2021 №2032/с про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням 90% від сум грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії; зобов`язати відповідача перерахувати позивачу пенсію з 01.04.2019, на підставі довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.10.2021 №2032/с про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням усіх видів грошового забезпечення, з урахуванням 90% від сум грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії;
          В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію, яка призначена йому відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ). Звернувшись до відповідача із довідкою для перерахунку пенсії, позивач отримав відмову у її здійсненні. Вказані дії відповідача позивач вважає незаконними, протиправними та такими, що порушують право позивача на отримання пенсії у розмірі, передбаченому Законом та суттєво погіршують його фінансове становище. Просить позов задовольнити у повному обсязі.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.02.2022 року  задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2021 №2032/с про грошове забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії, передбаченого ст.43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. Зобов`язано  Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до наданої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2021 за №2032/с про грошове забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення (із врахуванням раніше виплачених сум) з 01.04.2019 без обмеження максимального розміру пенсії, передбаченого ст.43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (із врахуванням раніше виплачених сум). В іншій частині позовних вимог відмовити.
          З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
          Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
           04.10.2021 року ІНФОРМАЦІЯ_1 підготовлено довідку № 2032/с про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 року, з урахуванням положень постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”,
          Відповідно до вказаної довідки, грошове забезпечення позивача обчислено станом на 05.03.2019 з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб, рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” виходячи з посадового окладу - 5780,00 грн., окладу за військовим званням (підполковник) - 1410,00 грн., надбавки за вислугу років 50% - 3595,00 грн., класна кваліфікація 7% - 404,60 грн., таємність 15 % - 867,00 грн., НОПС 100 % - 10785,00 грн., та премії 130% - 7514,00 грн., усього – 30355,60 грн.
          Позивач скористався своїм правом та звернувся до відповідача із заявою, у якій просив повідомити чи здійснено перерахунок його пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 .
          Листом від 21.10.2021 відповідач повідомив, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/2361/21, яке набрало законної сили 09.08.2021, Головним управлінням в серпні поточного року проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 відповідно до довідки від 26.11.2020 № 344/с.
          Позивач, не погодившись з відмовою відповідача у перерахунку пенсії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Згідно з правилами ч.2 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII  перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Відповідно до ст.63 Закону № 2262-XII в редакції на час виникнення спірних правовідносин  перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку (ч.1).
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону (ч.2).
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у  порядку  та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ч.4).
Отже законодавцем визначена підстава для перерахунку пенсій, а саме: підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. При цьому визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій покладено на Кабінет Міністрів України.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.
Щодо застосування відповідачем ст.13 Закону № 2262-XII,  відповідно до ч.1 ст.13  цього Закону (в редакції чинній з моменту прийняття  Закону № 2262-XII), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: пп. «а» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.
Однак, оскільки  Законом №51-IV від 04.07.2002 внесені зміни до ч. 2  ст. 13 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому з урахуванням внесених змін зазначеною частиною було передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Як вбачається з матеріалів справи, не заперечується відповідачем,  пенсія позивачу призначена відповідно до ч. 2  ст. 13 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 90% грошового забезпечення.
В подальшому Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, згідно яких цифри "90" замінено цифрами "80".
Відповідно до вимог ч.2 ст. 13 Закону № 2262-XII в редакції на час виникнення спірних відносин (з урахуванням внесених змін Законом від 27.03.2014 № 1166-VII) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Таким чином, зміна встановленого максимального розміру пенсії для її перерахунку здійснювалася після призначення позивачу пенсії і саме змінена редакція статті 13 Закону №2262-XII була застосована відповідачем при визначенні розміру пенсії позивача при проведенні перерахунку, хоча до часу проведення перерахунку пенсії пенсія позивача обчислювалась виходячи з розміру 90% грошового забезпечення.
Такі дії відповідача стали наслідком помилкового застосування у спірних правовідносинах положень статті 13 Закону №2262-XII.
Внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються не перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій.  При перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років.
При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.
Відповідач не врахував, що вказані правові норми статті 13 Закону №2262-XII регулюють правовідносини щодо призначення відповідним категоріям військовослужбовців пенсії за вислугу років, а не правовідносини щодо проведення перерахунку уже призначеної пенсії.
Як зазначено вище, підстави, умови і порядок перерахунку пенсій військовослужбовцям визначені статтею 63 вказаного Закону.  
Правовідносини щодо призначення та перерахунку пенсії мають різну правову природу, так як є різними за змістом і механізмом проведення таких процедур.
Безперечно при призначенні відповідним категоріям військовослужбовців пенсії за вислугу років підлягають застосуванню правові норми статті 13 Закону №2262-XII, але ці норми не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.
Таким чином, внесені Законами №3668-VІ та №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а згодом 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.
Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Постанова Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 також не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
Враховуючи наведене, при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 04 лютого 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18 (провадження № Пз/9901/58/18), залишеним у силі постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року.
Згідно вимог ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову та зобов`язання відповідача провести позивачеві перерахунок і виплату раніше призначеної пенсії з 01.04.2019 з розміру 90% грошового забезпечення.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно  до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,  не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема,  відповідно до  Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати 10740 гривень.
Одночасно цим Законом №3668-VI  внесені зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.
Відповідно до ч.5 ст.43 Закону №2262-ХІІ, з урахуванням внесених Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI  змін, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії,  цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною,  індексації та інших доплат до пенсії,  встановлених законодавством,  крім  доплати  до  надбавок окремим   категоріям   осіб,  які  мають  особливі заслуги  перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти  прожиткових  мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
У подальшому у зв`язку з доповненням Законом №1080-VIII від 12.04.2016 статті 43 Закону №2262-ХІІ новими частинами частина 5 стала частиною 7.
Згідно із частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII в редакції  з урахуванням  змін, внесених згідно із Законами  № 911-VIII від 24.12.2015,  № 1774-VIII від 06.12.2016,  максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року  № 2262-XII  зі змінами, а саме:
- частини сьомої  статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень
При цьому Конституційний Суд України виходив з того, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених  частиною п`ятою  статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 положення ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають  чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Отже, з 20 грудня 2016 року частина 7 статті 43 Закону №2262-XII втратила чинність, а тому з цієї дати цей Закон, який є спеціальним у питаннях обчислення пенсії військовослужбовцям, не містить положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
При цьому, суд бере до уваги, що відповідно до  Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій  статті 43 Закону № 2262-XII слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Буквальне розуміння змін, внесених Законом №1774-VIII  з урахуванням  рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII  відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
В той же час, згідно зі ст.2 Закону №3668-VI, на приписи якої посилається відповідач, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих), зокрема відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Зазначені положення неконституційними не визнавались.
Таким чином з 20 грудня 2016 року склалась ситуація, коли двома законами по різному регулюється питання обмеження максимальним розміром пенсій військовослужбовців.
Вирішуючи питання, норми якого Закону підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
По-перше, згідно з преамбулою Закону №2262-XII цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених  Конституцією України  та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Отже, саме Закон № 2262-XII є спеціальним Законом, який регулює питання пенсійного забезпечення військовослужбовців і він жодних обмежень щодо максимального розміру пенсії не містить.
По-друге, Конституційний Суд України в рішенні від 20 грудня 2016 року чітко зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом  №2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених  частиною п`ятою  статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Колегія суддів зауважує, що така позиція Конституційного Суду України стосується не тільки приписів ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, а й встановлює загальний підхід до спірних правовідносин, відповідно до якого пенсія військовослужбовця обмежена бути не може, оскільки це суперечить положенням ч.5 ст.17 Конституції України.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а та від 03 листопада 2021 року у справі №360/3611/20 сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Такий висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала з огляду на те, що суперечливе та неоднозначне регулювання спірних відносин порушує вимогу «якості  закону», передбачену  Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод  від 4 листопада 1950 року, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).
Окрім того, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки, викладені Верховним Судом у постанові від №400/2085/19 від 16 грудня 2021 року.
В даному судовому рішенні Суд зазначив таке.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі  «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості  закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Водночас положеннями  статті 6 КАС України  встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі  Конституції України  гарантується.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей  1,  8,  92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду,  у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення КСУ від  20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не  Закону №3668-VI, а тому пенсія військовослужбовців обмеженню максимальним розміром не підлягає.
Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до наданої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2021 за №2032/с про грошове забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення (із врахуванням раніше виплачених сум) з 01.04.2019 без обмеження максимального розміру пенсії, передбаченого ст.43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (із врахуванням раніше виплачених сум).
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.02.2022 року в адміністративній справі №280/11161/21 залишити без змін.
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова