ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 626/1601/15-ц  Номер провадження 22-ц/814/475/23	Головуючий у 1-й інстанції Константинов Д.С.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача        Триголова В.М.,
суддів:        Дорош А.І., Лобова О.А., 
за участі секретаря: Коротун І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Білої Ірини Володимирівни, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс", на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року, повний текст судового рішення виготовлено 04 січня 2019 року , ухваленого у складі головуючого судді Константинова Д.С., по справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 741969,31 грн.
Позов мотивованийтим,що відповідно до умов договору № 6/4/20/2007/840-К/1797 укладеного 25.12.2007 між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_1 строком до 12.11.2027, банк надав, а ОСОБА_1 прийняла у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти на придбання квартири по АДРЕСА_1 , в сумі 40680 доларів США під 12,89 % річних.
Обґрунтовано позов тим, що ОСОБА_2 на умовах укладеного договору поруки № 6/4/2014/980-П/5 від 21.03.2014 року зобов`язався перед банком відповідати як солідарний боржник за неналежне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору № 6/4/20/2007/840-К/1797 від 25.12.2007.
Позивач у позові зазначає, що умови кредитного договору ОСОБА_1 не виконувалися в результаті чого станом на 06.02.2015 виникла заборгованість в розмірі 741969,31 грн..
Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 26грудня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1797 від 25.12.2007 року в розмірі 741969 грн. 31 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим,що позивач щодо вимоги за договором поруки з даним позовом до суду звернувся після спливу строку позовної давності.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення повністю та ухвалити нове, яким стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 741969,31 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим,що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.
Зазначає, що суд ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог не взяв до уваги наявність обставин щодо зміни строку виконання зобов`язання, а саме з моменту пред`явлення позову про дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором.
Крім того, суд вирішуючи спір по суті позовних вимог залишив поза увагою той факт, що позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості з поручителя до спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.
Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_1 25 грудня 2007 укладено кредитний договір на придбання квартири, за умовами якого банком було надано відповідачу грошові кошти в розмірі 40680 дол. США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12,89% річних, на строк до 12.11.2027 року (а.с. 14-16).
Відповідно до умов п.3.3.1 Договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 477,12 дол. США.
21 березня 2014 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до Кредитного договору №6/4/20/2007/840-К/1797 від 25.12.2007, відповідно до якого сторони погодили, що з дня набрання чинності цим договором змінити валюту виконання зобов`язань за кредитним договором на національну грошову одиницю-гривню (а.с. 17-20).
Розмір зобов`язань позичальника по поверненню кредиту складає 403132,35 грн., розмір процентів за користування кредитом складає 268945,06 грн.
Підпунктами 2.1, 2.1.1. та 2.2. додаткового договору про внесення змін та доповнень №1 до Кредитного договору встановлено, що за умовами реструктизації заборгованості на період дії пільгового періоду (12 місяців) та виключно за умови належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, для розрахунку процентів встановлюється фіксована процентна ставка 7,5% річних, а після закінчення зазначеного пільгового періоду проценти за користування кредитом встановлюються у вигляді фіксованої процентної ставки у розмірі 9,99% річних. У разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань позичальником за Кредитним договором і Додатковим договором Банк має право скасувати пільгову процентну ставку, у зв`язку з чим проценти за користування кредитом розраховуються за стандартною процентною ставкою (а.с.17 зворот).
Пунктом 2.2.6 додаткового договору сторони погодили, що повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені в графіку платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до пункту 2.2.9 додаткового договору сторони домовились змінити  строк користування кредитними коштами, отриманими позичальником відповідно до кредитного договору, - до 12 листопада 2032 року (включно).
Відповідно копії, що міститься в матеріалах справи з метою забезпечення виконання боржником основного зобов`язання, між банком та ОСОБА_2 21 березня 2014 року було укладено договір поруки № 6/4/2014/980-П/5, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язався перед банком відповідати як солідарний боржник, за неналежне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору № 6/4/20/2007/840-К/1797 від 25.12.2007 року по поверненню кредиту згідно встановленого графіку платежів розмір заборгованості за яким становить на день укладання та підписання даного договору 403132,35 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту 12 листопада 2032 року (а.с. 21).
Пунктом 1.4 договору поруки передбачено, що позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не  обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов`язань, в  тому числі і в достроковому порядку, як повністю (чи у будь-якій його частині) від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.
Відповідно до пункту 5.9 договору поруки цей договір є укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та або належного виконання поручителем зобов`язань за цим договором.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 06.02.2015 року вбачається, що загальна сума заборгованості становить 741969,31 грн, що складається з: -Заборгованість за кредитом , в тому числі прострочена - 403132,35 грн.;
-Заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена - 295988,51 грн.;
-Штраф за порушення умов додаткової угоди - 40313,24 грн.,
-Пеня за прострочення сплати кредиту 2535,21 грн..
Постановою Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ«Надра» - задоволено частково.
Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року змінено в частині мотивів відмови у задоволенні позову.
Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що Договором поруки № 6/4/2014/980-П/5 від 21.03.2014 року встановлено строк його дії до повного належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором або належного виконання поручителем зобов`язань за цим договором. Зазначено кінцевий термін повернення кредиту 12 листопада 2032 року.
З позовом позивач звернувся 22 липня 2015 року, отже з огляду на те, що погашення кредиту передбачено щомісячними платежами, поручитель несе відповідальність за період з 22 січня 2015 року по 12 листопада 2032 року.
Розрахунку який би містив відомості щодо щомісячних платежів до листопада 2032 року з відповідним нарахуванням процентів за користування кредитом як на прострочену заборгованість так і на поточну матеріали справи не містять, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості розрахувати суму заборгованості, яка підлягає стягненню з поручителя.
В апеляційній скарзі, позивач зазначає, що кінцевий строк погашення кредиту було змінено на день звернення з позовом до суду, тобто на 22 липня 2015 року, але такого розрахунку станом на 22 липня 2015 року матеріали справи також не містять.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.5,6) вбачається, що вже станом на 21 березня 2014 року обліковувалась заборгованість по тілу кредиту в повному розмірі 403132,35 грн. Проценти нараховано за період з 21 березня 2014 року по лютий 2015 року на всю суму заборгованості.
Даний розрахунок, наданий позивачем спростовує доводи апеляційної скарги і свідчить про те, що вже з березня 2014 року позивач вважав всю суму тіла кредиту простроченою.
За таких обставин підстав для задоволення позову до поручителя немає, оскільки порука припинилась. Суд першої інстанції помилково вважав, що підставою для відмови у позові є звернення до суду с пропуском строку позовної давності. Тому рішення суду підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», задоволено частково.
Постанову Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Рішення мотивоване тим, що вирішуючи спір в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з  поручителя, суд апеляційної інстанції не врахував, що виконання основного зобов`язання згідно з укладеним 21 березня 2014 року між ПАТ «КБ «Надра» та   ОСОБА_1 додатковим договором до кредитного договору мало виконуватися за графіком погашення кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, розміру щомісячних платежів, який був передбачений цим графіком не з`ясував, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про  неможливість розрахувати суму заборгованості, яка підлягає стягненню з поручителя.
Так , як постанова Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року скасована в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором , відповідно справа в цій частині направлена на новий розгляд суду апеляційної інстанції . Відтак суд здійснює перегляд рішення Красноградського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року в частині стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2 .
Дослідивши матеріали даної справи, перевіривши законність рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог, на підставі доказів наявних у справі, колегія суддів вважає , що рішення районного суду слід змінити виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови.
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то  в  разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).
Згідно з частиною першою статті 625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і  поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).
Як визначено в ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Відповідно до частини 4 статті 559ЦК України в редакції,що діяла на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов`язання за договором поруки слід пред`явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового( в разі прострочення повернення чергової частини ) платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).
За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не  встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в  межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням, якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами. 
Відповідно до ч. 1 ст.612ЦКУкраїни боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (частина перша статті 264 ЦПК України).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.5,6) вбачається, що вже станом на 21 березня 2014 року обліковувалась заборгованість по тілу кредиту в повному розмірі 403132,35 грн. Проценти нараховано за період з 21 березня 2014 року по лютий 2015 року на всю суму заборгованості.
Розрахунок заборгованості, наданий позивачем спростовує доводи апеляційної скарги і свідчить про те, що вже з березня 2014 року позивач вважав всю суму тіла кредиту простроченою.
Договір поруки від 21 березня 2014 року №6/4/2014/980-П/5 було укладено з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 свого зобов`язання перед ПАТ КБ«Надра». У п.1.1 вказаного договору зазначено , що поручитель буде відповідати перед кредитором за належне виконання договору в повному обсязі грошових зобов`язань за кредитним договором з урахуванням всіх змін та доповнень , які можуть мати місце , а саме зобов`язань по поверненню кредиту згідно встановленого Графіку платежів .
В апеляційній скарзі, позивач зазначає, що кінцевий строк погашення кредиту було змінено на день звернення з позовом до суду, тобто на 22 липня 2015 року, але суд зауважує що такого розрахунку станом на 22 липня 2015 року матеріали справи не містять, також вказане не стосується поручителя адже строк дії договору поруки визначено безпосередньо договором від 21 березня 2014 року № 6/4/2014/980-П/5.
Договором поруки № 6/4/2014/980-П/5 від 21.03.2014 року встановлено строк його дії до повного належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором або належного виконання поручителем зобов`язань за цим договором. Зазначено кінцевий термін повернення кредиту 12 листопада 2032 року.
Так, при зверненні з позовом , позивачем було надано розрахунок заборгованості станом на 05 лютого 2015 року , дата звернення із позовом 22 липня 2015 року.
При перегляді справи судами було встановлено, що поручитель не несе відповідальність за період з 21 березня 2014 року по 22 січня 2015 року , адже позивач мав право звернутись з вимогами до поручителя протягом шести місяців, починаючи з 5 лютого 2015 року до 05 липня 2015 року включно, а звернувся з позовом до суду з вимогами до поручителя 22 липня 2015 року, а отже в даному випадку порука припинилась (позивачем пропущено шестимісячний строк звернення із вимогою до поручителя).
А тому, беручи до уваги наданий розрахунок, вимоги викладені у позовній заяві та оцінюючи докази у їх сукупності , колегія вважає, що позивачу слід відмовити у задоволенні позову в частині щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1797 від 25.12.2007 року.
Суд першої інстанції помилково вважав, що підставою для відмови у позові є звернення до суду з пропуском строку позовної давності. Тому рішення суду підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову, а саме позивачу слід відмовити у вимогах до поручителя ОСОБА_2 у зв`язку із пропуском шестимісячного строку пред`явлення вимоги та відсутності вимоги за період що не пропущений позивачем , як період для звернення до поручителя із вимогою.
Відповідно до ст..376 ЦПК України встановлено що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права
Керуючись ст. ст.  351, 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ«Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс", - задовольнити частково.
Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді:                                       А.І. Дорош

                                                            О.А. Лобов