Ухвала
 
28 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 756/176/22
провадження № 61-3997ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,
 
розглянув касаційну скаргу комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго»), в якому просив  визнати неправомірними дії КП «Київтеплоенерго» щодо проведення перерахунку (донарахування) за комунальну послугу "централізоване опалення" за 2020/2021 в липні 2021 року по квартирам                  АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ; зобов`язати КП «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок (коригування в бік зменшення) нарахувань оплати за опалення в квартирах АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , за опалювальний період 2020/2021 роки, на суми, що відображені у рахунках-повідомленнях за липень 2021 року.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від                            07 лютого 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії КП «Київтеплоенерго» щодо проведення перерахунку (донарахування) за комунальну послугу "централізоване опалення" за 2020/2021 в липні місяці 2021 року по квартирам АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 . Зобов`язано КП «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок нарахувань оплати за опалення в квартирах АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , що належать                     ОСОБА_1 , за опалювальний період 2020-2021 роки, із застосуванням методики № 315. Стягнуто з КП «Київтеплоенерго» на користь держави судовий збір в розмірі 1 984,80 грн. 
 
17 березня 2023 року КП «Київтеплоенерго» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу Оболонського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року. 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;                    2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду;                   4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Справа є незначної складності та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
Посилання в касаційній скарзі на те, що позов є немайновим та суди не визначили справу малозначною як справу незначної складності, не беруться до уваги, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, тобто вона поширюються й на стадію касаційного провадження, а тому незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, такою її може визнати суд касаційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктами «а», «б» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, так і для висновку про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. Також аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства, заявником не наведено. Посилання у касаційній скарзі на те, що КП «Київтеплоенерго» позбавлено можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням в цій справі, при розгляді інших справ, не беруться до уваги, оскільки не зазначено причин та в яких конкретно справах.
Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що особа, яка подає касаційну скаргу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи та на виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Посилань на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії відмовити. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               Є. В. Коротенко
 
А. Ю. Зайцев
 
М. Ю. Тітов