П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/14418/22	

 	                                    Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.                                   Час і місце ухвалення: 15.12.2022р., м. Одеса                                       	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –   Лук`янчук О.В.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Ступакової І.Г.
         при секретарі  –  Аргіровій М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за       апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :
В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», в якому просив суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо розрахунку грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2020р. по 02.08.2020р. включно та виплат, належних йому при звільненні (одноразової грошової допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку), виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року;
- зобов`язати  Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2020р. по 02.08.2020р. включно та виплат, належних йому при звільненні (одноразової грошової допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку), виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати відповідача видати позивачу оновлені грошовий атестат та довідку про розміри щомісячних додаткових видів забезпечення, оформлених, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що незважаючи на скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду  від 29.01.2020р. по справі №826/6453/18 пункту 6 постанови КМУ №103, яким було внесено зміни до п.4 постанови КМУ №704, відповідач продовжив нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення, визначаючи посадовий оклад та оклад за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму  для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018р., на відповідні тарифні коефіцієнти. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року, на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України, закрито провадження у справі в частині позовних вимог про:
- визнання протиправними дій відповідача щодо розрахунку грошового забезпечення позивача за період з 01.02.2020р. по 02.08.2020р. включно та виплат, належних йому при звільненні (одноразової грошової допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку), виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року;
- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.02.2020р. по 02.08.2020р. включно та виплат, належних йому при звільненні (одноразової грошової допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку), виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 15.12.2022р. та направити справу у відповідній частині до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що рішення суду по справі №420/9377/20 постановлено між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що заявлені ОСОБА_1 у даній справі. Внаслідок не повного з`ясування обставин справи судом залишено поза увагою, що у рамках справи №420/9377/20   ОСОБА_1 просив здійснити перерахунок його грошового забезпечення  з 01.02.2020р. виходячи з розрахункової величини – мінімальної заробітної плати, а в даному спорі – перерахунок його грошового забезпечення виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020р.
Також, апелянт стверджує, що підстави позовів у справах №420/9377/20 та №420/14418/22 є різними. Зокрема, під час звернення до суду з першим позовом (справа №420/9377/20) Ткаченко оскаржував розрахунки виплат, проведенні на підставі наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 08.07.2020р. №131. Під час звернення до суду в рамках даної справи позивач  оскаржує розрахунки виплат, проведенні на підставі наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 29.07.2022р. №204.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та позивача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Предметом спору у даній справі є оскарження ОСОБА_1 , зокрема, дій Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» щодо розрахунку грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2020р. по 02.08.2020р. включно та виплат, належних йому при звільненні (одноразової грошової допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку), виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року. 
Позивач стверджує, що у зв`язку із скасуванням постановою Шостого апеляційного адміністративного суду  від 29.01.2020р. по справі №826/6453/18 пункту 6 постанови КМУ №103, яким було внесено зміни до п.4 постанови КМУ №704, нарахування грошового забезпечення за відповідний період, а також виплат, належних йому при звільненні, має бути проведено відповідачем виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, тобто станом на 01.01.2020р.
Закриваючи провадження у даній справі в частині відповідних вимог позивача за період з 01.02.2020р. по 02.08.2020р.  на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд першої інстанції дійшов висновку, що по справі №420/9377/20 ухвалено 29.01.2021р. Одеським окружним адміністративним судом рішення  між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
З аналізу наведеної норми КАС України вбачається, що законодавцем, з метою недопущення можливості ухвалення декількох судових рішень у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, встановлено певні правові обмеження у разі виявлення судом тотожних справ, які перебувають/перебували на розгляді у цьому або іншому адміністративному суді.
Разом з цим, закриття провадження у справі за вказаних обставин можливе лише при наявності таких умов у їх сукупності: спір у справі повинен бути між тими самими сторонами; спір у справі повинен бути з одним і тим же предметом та поданий з тих самих підстав; наявність судового рішення, що набрало законної сили.
Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
Слід зазначити, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.
Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були аргументовані ним інакше. Крім того, посилання на наявність доказів, відмінних від тих, які були подані при первинному зверненні, не свідчать про зміну підстав звернення до суду з позовом.
З аналізу викладеного вбачається, що при вирішенні судом питання про закриття провадження у справі з підстав наявності таких, що набрали законної сили, рішення, постанови чи ухвали суду про закриття провадження у справі, необхідним є встановлення обставин ухвалення таких рішень.
Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/9377/20 за позовом ОСОБА_1  до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», предметом якої, серед іншого, було оскарження позивачем бездіяльності відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати з 01.02.2020р. грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також, у зв`язку зі змінами розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та, відповідно, додаткових видів грошового забезпечення, не здійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, з урахуванням виплачених сум.
Позов в зазначеній справі ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що у зв`язку з визнанням протиправними та скасуванням п.1, п.2 та п.6 Постанови КМУ №103, з відновленням попередньої редакції пункту 4 Постанови КМУ №704, він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок з 01.02.2020р. розміру його грошового забезпечення, в якій посадовий оклад та оклад за військовим званням, додаткові види грошового забезпечення та премія будуть визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020р. (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2020р.), на відповідний тарифний коефіцієнт, в задоволенні якої йому необґрунтовано відмовлено.
Тобто, як у справі №420/9377/20, так і у даній справі звернення ОСОБА_1 з позовом до суду обумовлено його незгодою щодо застосування Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» при обрахунку грошового забезпечення позивача та виплат, належних йому при звільненні, серед іншого, за період з 01.02.2020р. по 02.08.2020р. положень пункту 4 Постанови КМУ №704 в редакції, зі змінами, внесеними пунктом 6 постанови КМУ №103. 
Підставою позову в обох справах позивач зазначає постановлення Шостим апеляційним адміністративним судом  29.01.2020р. рішення по справі №826/6453/18 про визнання протиправним та скасування п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
В апеляційній скарзі апелянт стверджує, що у рамках справи №420/9377/20   ОСОБА_1 просив здійснити перерахунок його грошового забезпечення  з 01.02.2020р. виходячи з розрахункової величини – мінімальної заробітної плати, а в даному спорі – перерахунок його грошового забезпечення  з виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року.
Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки, як слідує зі змісту рішення по справі №420/9377/20, ОСОБА_1 наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що він не просить здійснити перерахунок розміру його посадового окладу та окладу за військове звання виходячи 50% мінімальної заробітної плати, а перерахувати ці складові та інші грошового забезпечення, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020р., але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. 
У випадку, якщо позивач вважає, що при розгляді судової справи №420/9377/20 судом не правильно визначено предмет спору, він захищати свої права має шляхом оскарження судового рішення у цій же справі в апеляційному, касаційному порядку, а не шляхом звернення до суду з новим адміністративним позовом. 
Фактично ОСОБА_1 заявлено тотожні позовні вимоги, які виражено у різному словесному формулюванні.
Що ж до посилань апелянта на те, що у справі №420/9377/20 він оскаржував розрахунки виплат, проведенні на підставі наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 08.07.2020р. №131, а у даній справі - на підставі наказу від 29.07.2022р. №204, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.
Наказом начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» від 08.07.2020р. №131 капітана 2 рангу ОСОБА_1 , начальника науково-дослідного управління розвитку системи оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», звільненого наказом від 22.06.2020р. №174 з військової служби, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 02 серпня 2020 року з направленням для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На виконання судового рішення по справі №420/6964/21 відповідачем наказом від 29.07.2022р. №204 внесено зміни до наказу Начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 08.07.2020р. №131 щодо виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Інституту 28.08.2020р.
При прийнятті зазначених наказів відповідачем не вирішувалися питання, пов`язані із здійсненням розрахунку грошового забезпечення позивача з 01.02.2020р. по 02.08.2020р. та виплат, пов`язаних із звільненням, із застосуванням пункту 4 постанови КМУ №704, в тому числі із врахуванням або без врахуванням змін, внесених до вказаної норми пунктом 6 постанови КМУ №103.
А відтак, відсутні підстави вважати, що прийняття начальником Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» наказу від 29.07.2022р. №204 виключає тотожність сторін, предмету та  підстав у справах №420/9377/20 та №420/14418/22.
На підставі викладеного колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі в частині вимог на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
                                                         Повний текст судового рішення виготовлений 31 січня 2023 року.

Головуючий суддя:                                                                                            О.В. Лук`янчук   

Суддя:                                                                                                                  А.І. Бітов

Суддя:                                                                                                                           І.Г. Ступакова