КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 362/2383/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4312/2023
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
27 березня 2023 року                                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ : 
суддя-доповідач Слюсар Т.А. 
суддів: Коцюрби О.П., Білич І.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Павлецької Марини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2020 року у складі судді Ковбеля М. М.,
у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі`до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за використану електричну енергію, - 
 
   В С Т А Н О В И В :
 
У травні 2020 року ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" звернулося у суд із позовом у якому просило стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на свою користь грошові кошти по заборгованості за використану електричну енергію відповідно до договору про користування електричною енергією № 1769-245 від 26 січня 2000 року в сумі 62 807 грн 17 коп. Вирішити питання судових витрат. 
 
Позов обґрунтовано тим, що 26 січня 2000 року між тим ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" та ОСОБА_1 було укладено договір про користування електричною енергією № 1769-245 на об`єкт електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 .
 
За вказаним договором позивач взяв на себе зобов`язання постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до граничної потужності 1,5 кВт, з граничним рівнем, а відповідач зобов`язався оплачувати одержувану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни передбачені договором.
 
Згідно довідки Саливонської ради Васильківського району Київської області № 90 від 27.04.2020 власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .
 
Посилаючись на те, що відповідачі почали допускати виникнення заборгованості, здійснюючи оплату за спожиту електроенергію не в повному обсязі, а тому з них підлягає стягненню солідарно 62 807 грн 17 коп. боргу.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2020 року позов ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" задоволено. Вирішено питання судових витрат.
 
В апеляційній адвокат Павлецька М.А. в інтересах ОСОБА_1 вважає рішення районного суду таким, що постановлено без належного дослідження доказів та надання їм належної оцінки, а тому просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні вимог заявлених до ОСОБА_1 .
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що районним судом прийнято рішення без належного повідомлення ОСОБА_1 , оскільки остання жодного разу не отримала судової повістки, з огляду на направлення судом їх не за місцем її реєстрації та проживання. Вказане повідомлялося суду в заяві про перегляд заочного рішення, що не прийнято до уваги.
 
Зазначено, що 21 лютого 2003 року, ОСОБА_1 подарувала частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 згідно договору дарування. До 21.02.2003 за вказаною адресою була відсутня заборгованість по оплаті послуг за спожиту електроенергію.
 
Вказано, що ОСОБА_1 не є користувачем електричної енергії за адресою:  АДРЕСА_2 та з моменту набуття права власності на частину будинку новий власник ОСОБА_2 зобов`язана була звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією та всупереч ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», цього не було зроблено.
 
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
 
За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Вивчивши матеріали справи та  доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
 
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
 
Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Згідно з ч.1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
 
Як убачається з матеріалів справи, 26 січня 2000 року ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" та ОСОБА_1 було укладено договір про користування електричною енергією № 1769-245 на об`єкт електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3-4).
 
Згідно довідки Саливонської ради Васильківського району Київської області № 90 від 27.04.2020 власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , яка і проживає за вказаною адресою (а.с. 5).
 
З наданого позивачем рахунку за електроенергію № 6071058041 від 31.03.2020 убачається, що станом на квітень 2020 наявна заборгованість в сумі 62 807 грн 17 коп. по об`єкту електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).
 
Також у справі наявна особова картка споживача ОСОБА_1 та за особовим рахунком № НОМЕР_1 відкритим 01.01.2019 наявна заборгованість в розмірі 62 807 грн 17 коп. (а.с.8-9).
 
В апеляційній скарзі  ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням  прав та законних інтересів ОСОБА_1 у зв`язку з її неповідомленням про  дату і час судового розгляду справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та ухвалення незаконного рішення.
 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне..
 
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (пункт 3 частини третьої статті 376 ЦПК України).
 
 Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Європейський суд з прав людини зауважив, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (п. 47 рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «"Дія 97" проти України»; заява № 19164/04).
 
Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 8 ЦПК України).
 
Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
 
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав до безумовного скасування оскаржуваного рішення в частині вирішення спору щодо ОСОБА_1 .
 
Щодо  обґрунтованості рішення.
 
Задовольняючи позов, заявлений до ОСОБА_1 , районний суд виходив з підстав його доведеності.
 
Між тим, таких висновків районний суд дійшов з неповним з`ясування обставин справи та  урахування пояснень ОСОБА_1 щодо заявлених до неї вимог,  що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.
 
Так, з долучених  до апеляційної скарги доказів убачається, що ОСОБА_1 з 21.02.2003, тобто більше 20 років не є споживачем послуг за адресою  будинковолодіння: АДРЕСА_1 .
 
Відповідно до справи, 21.02.2003 року ОСОБА_1   подарувала належне їй  нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 згідно договору дарування (а.с.74-75).
 
З довідки про реєстрацію місця проживання № 1588 від 18.11.2021  видно, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 73). Вказана інформація також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 2853333310 від 17.11.2021 (а.с.71).
 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 285333560 від 17.11.2021 убачається, що ОСОБА_3 не є власником частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 69-70).
 
Натомість згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта, нерухомого майна № 285333055 від 17.11.2021, а саме домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 право власності на частину якого, 29.05.2003 було зареєстровано за ОСОБА_2 , а 16.10.2006 право власності на нерухоме майно було зареєстровано ОСОБА_4 (а.с. 72).
 
Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
За змістом ст. ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.
 
При цьому, частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
 
Відповідачкою спростовано твердження позивача про те, що у зв`язку з  неоплатою послуг з електропостачання  за адресою: АДРЕСА_1 ,  вона має заборгованість.  Таким чином, підстави, встановлені законом, для стягнення з неї комунальних послуг з електропостачання, позивачем не доведені.
 
Апеляційний суд вважає вказані доводи апелянта обґрунтованими, з огляду на наступне.
 
Так, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
 
Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що "визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц)".
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що "пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до не належного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження".
 
Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.
 
Убачається, що після отримання частини житлового будинку від ОСОБА_1 на підставі договору дарування, ОСОБА_2 відразу не звернулася до ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" для укладення договору про користування електричною енергією, а тому нарахування продовжували здійснюватися на ОСОБА_1 , яка дізнавшись про стягнення з неї заборгованості та звернулася у суд  з заявою про перегляд заочного рішення з зазначення того, що вона  з 21.03.2003 не є власником та користувачем послуг за адресою: АДРЕСА_1 .
 
 Між тим,  указані доводи заяви ОСОБА_1 залишилися поза увагою районного суду під час її  вирішення та врахування по суті спору, що призвело до залишення в силі незаконного рішення в частині вимог.
 
Матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 після відчуження 21.03.2003 належного їй нерухомого майна по   АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , продовжила користуватися послугами електропостачання за  місцезнаходженням відчуженого майна.
 
За таких обставин, заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2020 року в частині вимог ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" до ОСОБА_1 про стягнення  солідарно заборгованості за використану електричну енергію слід скасувати та ухвали в цій частині нове судове рішення про відмову у позові.
 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
 
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
 
За правилами ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Ураховуючи, що заочне рішення районного суду скасовано в частині вимог до ОСОБА_1 та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у позові, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК Україниз позивача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, який підлягав сплаті за подання апеляційної скарги в розмірі 1 385 грн 24 коп.
 
У решті рішення районного суду слід залишити без змін.
 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката Павлецької Марини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
 
Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2020 року в частині вимог приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" до ОСОБА_1 про стягнення  солідарно заборгованості за використану електричну енергію скасувати.
 
Ухвалити по справі в цій частині нове судове рішення про відмову у позові.
 
У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
 
Стягнути з приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 385  грн 24 коп.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя-доповідач:                

Судді: