ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1357/22  Номер провадження 22-ц/814/2866/23	Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю.О.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю., при секретарі судового засідання: Бродській В.О., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на заочне рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2022 року (ухвалене суддею Ощинською Ю.О., інформація щодо дати складення суддею повного тексту рішення відсутня) у справі за позовною заявою акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2022 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
Позов мотивований тим, що ОСОБА_2 звернулася до АТ «КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 08.05.2007. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою Позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. 
Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. 
Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 1500 грн, а Позичальнику надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 12000 грн. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 
Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.01.2020.
Посилаючись на ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вказує, що спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини. У даному випадку спадкоємцем, на їх думку, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 .
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщини (ч.3 ст.1281 ЦК України). 
На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 16.06.2021 була направлена претензія кредитора до Пирятинської державної нотаріальної контори та 29.06.2021 отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк". 
Позивач вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. При цьому, позивач зазначає, що згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 
07.09.2021 до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 08.05.2007 року становить - 12950,48 грн. 
АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути із ОСОБА_1 вказану суму боргу, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Заочним рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2022 року в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором відмовлено.
Із вказаним рішенням не погодилося АТ КБ «ПриватБанк» та подало апеляційну скаргу, в якій просила рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі.
На думку апелянта, оскаржуване рішення було ухвалено без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.
На підтвердження своєї позиції скаржник посилається на те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 не мешкала разом із позичальником ОСОБА_2 за адресою своєї реєстрації на момент відкриття спадщини, а тому саме вона вважається належним спадкоємцем.
Крім того, посилаючись на позиції Верховного суду, викладених у постановах від 24.11.2021 року у справі №615/473/20, від 18.09.2019 року у справі №640/6274/16-ц, стверджує, що обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.
Апелянт зазначає, що відповідач до суду не з`являвся, заперечень на позов не надавав, не надавав доказів, що розмір спадкового майна є меншим, ніж заборгованість спадкодавця по кредиту, а також не надавав доказів, що квартира, в якій мешкав спадкодавець йому не належить.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Згідно із ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди умотивовувати свої рішення (п.60 рішення по справі «Єлісей-Узун і Андоні проти Румунії» від 23.04.2019; рішення по справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994).
Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваній частині достатньо повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази..
Згідно із ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.05.2022 між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») і ОСОБА_2 укладений кредитний договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви та ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку (а.с. 38).
ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав позичальнику ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі, передбаченому умовами договору.
Взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту ОСОБА_2 за договором від 08.05.2007 не виконала.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 56). На день її смерті заборгованість за кредитним договором, становить - 12950, 48 грн., яка складається з наступного: 10496,66 грн. - заборгованість за тілом кредитe; 2453,82 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 7-24).
ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 (а.с. 174-175) та постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача з відмітками про реєстрацію місця проживання, а також інформацією відділу державної реєстрації виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської ради № П23112/05-11 від 01.12.2020 щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с. 51-55, 74). За цією ж адресою була зареєстрована на час смерті спадкодавець ОСОБА_2 
24.04.2020 позивачем була направлена претензія кредитора до Пирятинської державної нотаріальної контори, в якій банк просив включити свої кредиторські вимоги в спадкову масу; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості у розмірі 12950 грн 48 коп., просив надати інформацію стосовно звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника; відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також які вже її прийняли (а.с. 110), спадкова справа № 18/2020 (а.с. 79-124).
Даних про отримання позивачем інформації про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 матеріали справи не містять.
15.05.2020 позивачем було отримано відповідь Пирятинської державної нотаріальної контори, в якій зазначалося, що претензія кредитора від 24.04.2020 за вих. № SAMDN40000013532725 15 травня 2020 року долучено до спадкової справи №18/2020 від 22 лютого 2020 року щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 117).
25.08.2021 позивачем було направлено відповідачу лист-претензію про погашення заборгованості боржника ОСОБА_2 (а.с. 60-62), однак, доказів на підтвердження того, що адресат отримав лист-претензію позивача, матеріали справи не містять.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що згідно із спадковою справою №18/2020 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з дня смерті спадкодавця до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався; позивач клопотання про витребування відомостей щодо наявності у спадкодавця на час відкриття спадщини рухомого та нерухомого майна не заявляв, та відповідно, суду не надав.
Зважаючи на те, що при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника, які позивачем не відкриті та не доведенні, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Із таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Суд першої інстанції вірно встановив, що із матеріалів справи вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав позичальнику ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі, передбаченому умовами договору. Взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту ОСОБА_2 за договором від 08.05.2007 не виконала.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 56).
Згідно із положеннями статей 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.
Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений ст. 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитним договором входять до складу спадщини.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 (а.с. 174-175) та зареєстрована за однією адресою із ОСОБА_2 .

Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 18.09.2019 року у справі №640/6274/16-ц, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що 24.04.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Пирятинської державної нотаріальної контори, в якій банк просив включити свої кредиторські вимоги у спадкову масу; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості у розмірі 12950,48 грн; просив надати інформацію стосовно звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника; відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову в прийнятті спадщини після смерті боржника, а також які вже її прийняли (а.с.110).
Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено, позивачем дотримано вимоги законодавства щодо строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника, оскільки претензію кредитора до Пирятинської державної нотаріальної контори направлено в межах шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини.
При цьому, із матеріалів справи неможливо встановити, чи дійсно відповідач прийняла спадщину, яким є обсяг спадкового майна (чи є воно взагалі) та його вартість, що унеможливлює визначення меж відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Разом із тим, відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи наведене положення ЦПК, позивач для обґрунтування своїх вимог, у способи передбачені процесуальним законодавством, вжити заходів запити для отримання інформації, чи було у спадкодавця на час відкриття спадщини якесь рухоме або нерухоме майно, яка його вартість. Крім того, якщо позивач вважає, що у ОСОБА_1 , як спадкоємця ОСОБА_2 є якесь майно, в межах якого вона має виконувати зобов`язання за кредитним договором, він мав також долучити відповідні докази до позовної заяви.
При цьому, колегія вважає за необхідне наголосити, що в даній справі не може бути застосована правова позиція Верховного Суду, викладена, зокрема у постанові від 18.09.2019 року у справі №640/6274/16-ц, відповідно до якої доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.
Із матеріалів даної справи вбачається, що відповідачеві ОСОБА_1 було направлено 03.11.2022 (а.с.167) судове повідомлення, яке було повернуто до суду за закінчення терміну зберігання.
17 листопада 2022 року Пирятинським районним судом Полтавської області було постановлено ухвалу про виклик ОСОБА_1 через веб-сайт. 
15 грудня 2022 року Пирятинським районним судом Полтавської області було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
Враховуючи наведене вище, не є правильним стверджувати, що ОСОБА_3 заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, а тому мала б доводити обсяг спадкового майна та його вартість. Натомість, посилання апелянта на відповідну правову позицію слід розцінити як спосіб уникнення збору доказів для підтвердження своїх вимог до відповідача.
При цьому, колегія також вважає за необхідне наголосити, що вимогами ст.12 ЦПК України чітко передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Разом із тим, колегія суддів критично сприймає твердження апелянта щодо того, що відповідач до суду не з`являвся, заперечень на позов не надавав, не надавав доказів, що розмір спадкового майна є меншим, ніж заборгованість спадкодавця по кредиту, а також не надавав доказів, що квартира, в якій мешкав спадкодавець йому не належить, адже як вбачається із матеріалів справи відповідач не є обізнаним про цей спір. Натомість, позивач не був позбавлений можливості довести свої вимоги.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи та наданих сторонами доказів. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели та/або могли призвести до неправильного вирішення справи в окремій частині, а тому підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 367, 375, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» – відмовити.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2022 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 30 березня 2023 року.

Головуючий суддя : ______________________ Г.Л. Карпушин

       Судді: __________________ О.Ю. Кузнєцова ________________ С.А. Гальонкін