Справа № 159/7444/21 	Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П. Ю. 	
Провадження № 22-ц/802/203/23  	  Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
01 березня 2023 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Бовчалюк З.А.,   
суддів - Карпук А.К.,  Матвійчук Л.В.,
з участю секретаря судового засідання Ганжі М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ковельського міcькрайонного суду Волинської області від 24 червня 2022 року в справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2022 року,    

                                         В С Т А Н О В И В:

23.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами /а.с. 117-128/.
Заява обґрунтована тим, що на момент підписання заяви від 05.07.2019 року про надання кредитних коштів, ОСОБА_1 проходив службу в ЗСУ та планував за рахунок заробітної плати систематично сплачувати кошти за кредитним договором. В зв`язку з його відстороненням від служби в 2020 році, він не отримує грошового забезпечення, не має коштів на проживання та лікування, якого потребує.
В своїй заяві заявник покликається як на нововиявлену обставину на те, що йому стало відомо про нарахування за місцем проходження військової служби коштів в сумі 42920,77 грн., які він не отримував та про які він дізнався з довідки Ковельської ДПІ від 18.07.2022 року.
Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 в своїй заяві просив: скасувати судове рішення від 24.06.2022 року в даній справі та переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами; зобов`язати фінансову службу військової частини, в якій він проходив військову службу, перерахувати 42920,77 грн. та стягнути через Приватбанк для погашення заборгованості за кредитом ОСОБА_1 перед АТ КБ "ПриватБанк" за кредитним договором в сумі 37115,18 грн. та судових витрат по справі в сумі 2270 грн.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2022 року в справі за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та  переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами. 
Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, учасники справи у судове засідання сторони не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції-без змін.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2022 року позов АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 в користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 05.07.2019 року в сумі 37115,18 грн. та судові витрати по справі в сумі 2270,00 грн. /а.с. 113-114/.
В апеляційному порядку зазначене рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.
23.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами /а.с. 117-128/.
Заява обґрунтована тим, що на момент підписання заяви від 05.07.2019 року про надання кредитних коштів, ОСОБА_1 проходив службу в ЗСУ та планував за рахунок заробітної плати систематично сплачувати кошти за кредитним договором. В зв`язку з його відстороненням від служби в 2020 році, він не отримує грошового забезпечення, не має коштів на проживання та лікування, якого потребує.
В своїй заяві заявник покликається як на нововиявлену обставину на те, що йому стало відомо про нарахування за місцем проходження військової служби коштів в сумі 42920,77 грн., які він не отримував та про які він дізнався з довідки Ковельської ДПІ від 18.07.2022 року.
До заяви про перегляд рішення ОСОБА_1 долучив довідку Ковельської ДПІ від 18.07.2022 року про нарахування йому за місцем проходження військової служби коштів в сумі 42920,77 грн., вказуючи, що про нарахування вказаних сум йому не було відомо на момент ухвалення судового рішення.
В той же час, як вбачається з відзиву ОСОБА_1 на позовну заяву від 27.01.2022 року /а.с. 79-80/, заявнику на момент подачі такого відзиву було відомо про наявність заборгованості по грошовому забезпеченню військової частини, в якій він проходив військову службу (дослівно з відзиву: "Відповідно по розрахунку зі мною військовою частиною я відразу поверну кредитні кошти.").
Для приватного права апріорі властивою є така засада як розумність.
Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 не є нововиявленими, а заявнику на момент подачі відзиву на позовну заяву було відомо про наявність заборгованості по грошовому забезпеченню військової частини, в якій він проходив військову службу. 
Окрім того, наявність заборгованості по грошовому утриманню відповідача на момент ухвалення рішення не була та не могла бути істотною обставиною, яка б слугувала підставою для відмови в задоволенні позову про стягнення кредитної заборгованості. Зазначеній обставині (тяжке матеріальне становище відповідача) судом було надано відповідну оцінку в судовому рішенні.
За таких обставин суд правомірно відмовив у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2022 року.
Висновки суду ґрунтуються на повно і всебічно з`ясованих обставинах справи, перевірених належними доказами, на які є покликання в рішенні суду і яким суд дав правильну юридичну оцінку.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена без дотримання норм процесуального права. 
У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно  залишити без задоволення, оскаржену ухвалу суду першої інстанції - без змін.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття постанови у даній справі є 01 березня 2023 року, тобто дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

                                               У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від  07 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення. 

Головуючий-суддя:

Судді :