ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/724/23 Справа № 202/2807/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 березня 2023 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., за участю секретаря судового засідання Пати Я. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Худякова Андрія Вікторовича на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2023 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП), 
       
       за участю:
       захисника                                        Худякова А. В.
       
ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_1 , 29 січня 2023 року о 23 годині 45 хвилин у м. Краматорську по вул. Ювілейній біля буд. 52, керував транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено у встановленому законом порядку за допомогою спеціального приладу Alcotest Drager 7510, тест № 42, з позитивним результатом 1,23 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України. 
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції проігнорував клопотання захисника, не викликав і не допитав свідків, не витребував низку документів та формально провів судовий розгляд. Зазначає, що докази на які суд посилається у постанові є недопустимими, у зв`язку з тим, що відеозапис поліцейськими здійснювався з порушеннями відомчої інструкції, на власний пристрій поліцейського, протокол, акт огляду, роздруківка з “Драгера” та пояснення ОСОБА_1 є недостовірними доказами, оскільки останній їх не підписував і в цих документах міститься не його підпис. Рапорт поліцейського не є доказом у справі, оскільки не зареєстрований у встановленому законом порядку. Також зазначає, що відеозапис не містить доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, складання протоколу поліцейським та факту відсторонення його від керування.
       Позиції учасників апеляційного процесу.        
       В судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в скарзі просив її задовольнити. Також повідомив, що ОСОБА_1 про час і дату судового засідання в апеляційному суді повідомлений належним чином, проте до суду не з`явився і захисник просив розглядати справу без його участі, що погоджено з його підзахисним. 
ОСОБА_1 не подавав до суду клопотання про участь в режимі відеоконференції, в тому числі з використанням власних технічних засобів або про відкладення судового засідання.
       Відповідно до частин 5 та 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.
Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
       Мотиви апеляційного суду.
       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
       Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи. 
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи і з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції. Так, вина повністю доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 296398 від 30.01.2023, з якого слідує, що ОСОБА_1 , 29 січня 2023 року о 23 годині 45 хвилин у м. Краматорську по вул. Ювілейній біля буд. 52, керував транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено у встановленому законом порядку за допомогою спеціального приладу Alcotest Drager 7510, тест № 42, з позитивним результатом 1,23 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень та заперечень.
На відеозаписі файл “document_5384457038497588501” зафіксовано, що працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про здійснення відеофіксації. Далі поліцейський повідомляє про причину зупинки транспортного засобу, а саме: рух в комендантську годину. На запитання працівника поліції щодо транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , останній надав відповідь “LANOS”. Далі поліцейський повідомляє, що під час спілкування у ОСОБА_1 виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим поліцейським запропоновано пройти йому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосування спеціального технічного приладу “Драгер”, на що ОСОБА_1 відповідає, що бажає пройти такий огляд (час запису 0:00:00 — 0:00:43).
Після чого, ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу “Драгер”, результат позитивний, з показником 1,23‰ (час запису 0:00:43 — 0:04:00).
Далі інспектор поліції запитує у ОСОБА_1 чи згодний він з результатом “Даргера” і роз`яснює, що у разі якщо він не згодний з результатом, то працівники поліції доставлять його до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду для на стан алкогольного сп`яніння. На що ОСОБА_1 не висловлює незгоду з результатом “Драгера” та не заявляє про необхідність проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, що працівником поліції правильно розцінено, як згода з результатами застосування алкотестера “Драгер” (час запису 0:04:00 — 0:04:15). Далі поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 зміст порушень ПДР України, а саме пункту 2.9 “а” та роз`яснює його процесуальні права за ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України (а.с. 2).
Вищевикладені відомості також підтверджуються роздруківкою з приладу “Драгер”, яка містить результат огляду в 1,23 ‰, яка підписана ОСОБА_2 , а також містить відомості про дату останнього градуювання “26.08.2022” (а.с. 3).
Відповідно до акта огляду на стан алкогольного сп`яніння результат огляду позитивний 1,23 ‰, з результатами огляду згоден, про що є його підпис в акті у відповідній графі (а. с. 4).
На аркуші справи 4 є копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, відомості якого про номер приладу та дату повірки співпадають із роздруківкою “Драгера”. Крім того, результат огляду в 1,23‰ знаходиться поза межами похибки (а.с. 5).
В письмових поясненнях ОСОБА_1 , долучених до матеріалів справи, останній зазначає, що саме він керував транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н. НОМЕР_1 приблизно о 23 год. 45 хв. та його було зупинено співробітниками поліції з ознаками алкогольного сп`яніння (а.с. 6). 
Відповідно до рапорту працівника поліції, автомобіль DAEWOO LANOS д.н. НОМЕР_1 було зупинено в комендантську годину і під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та було проведено огляд на стан сп`яніння (а.с. 7).
Усупереч доводам апеляційної скарги захисника факт керування ОСОБА_1 вищезазначеним транспортним засобом підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи на якому зафіксовано, як останній сам підтверджує цей факт. Відеозаписом не зафіксовано перебування на місці події інших осіб, окрім поліцейських та самого ОСОБА_1 . 
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги захисника, що водієм була інша особа — ОСОБА_3 , а також тлумачення захисником відповіді ОСОБА_1 на запитання поліцейського, яким транспортним засобом він керував, останній відповів “DAEWOO”, що ОСОБА_1 мав на увазі його знаходження в ньому, але не керування. 
Безпідставними є і твердження захисника про фальсифікацію матеріалів справи, а саме, що підписи в протоколі, роздруківці з “Драгера”, акті огляду та письмових поясненнях не належать ОСОБА_1 . Такі доводи захисника не підтверджуються жодними об`єктивними даними, а той факт, що подія мала місце за його участю і проводився відповідний огляд на стан сп`яніння підтверджуються сукупністю доказів по справі, зокрема і відеозаписом. 
       З аналізу ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності...
При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги захисника, що відеозапис здійснювався не на боді-камеру працівників поліції, як це регламентовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018.
Доводи апеляційної скарги захисника, що протокол та рапорт працівника поліції не можуть бути доказами у справі, суд апеляційної інстанції вважає частково обґрунтованими, проте слід зазначити, що лише такі документи, за відсутності інших доказів у справі не можуть бути достатніми, проте у випадку наявності інших доказів у справі, відомості таких документів, за умови їх узгодженості та підтвердження іншими джерелами доказів є належними, допустимими та достовірними доказами у даній категорії справ в розумінні ст. 251 КУпАП.
Разом з тим, за змістом ст. 251 КУпАП, яка регламентує, в тому числі правила належності та допустимості доказів, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, зокрема джерелами таких доказів можуть бути показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При цьому захисник не ставив під сумнів достовірність фактичних даних, які зафіксовані на вказаному відеозаписі, а посилався тільки на його недопустимість, з огляду на те, що він здійснений не на боді-камеру працівника поліції.
Відеозаписом зафіксовані обставини, які підлягають доказуванню по даній категорії справ, не викликає сумнівів в його достовірності, у зв`язку з чим суд розцінює його як належний, допустимий, достовірний та об`єктивний доказ у цій справі.
Посилання в апеляційній скарзі, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки запис проведений неповно, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з меж доказування у даній категорії справ, зокрема для справи не має доказового значення відомості зафіксовані на відеозапис до зупинки ОСОБА_4 та після проведення процедури огляду. 
Щодо порушення порядку проведення огляду, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
За змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Вищезазначені положення статті 266 КУпАП, кореспондуються з положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» (далі — Порядок), зокрема у пунктах 3 та 6, зазначено, що огляд проводиться: 
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 
- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. 
Аналогічні правила зазначені і в пунктах 6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1 452/735 від 09 листопада 2015 року (далі — Інструкція).
З вищевикладеного слідує, що законом передбачені два порядки проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння: поліцейським з використанням технічних засобів і лікарем в закладі охорони здоров`я. 
Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я в двох випадках, а саме: 1) у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у разі незгоди водія з його результатами, тобто результатами огляду, проведеного поліцейським.
Працівники поліції провели огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду позитивний, показних знаходиться поза межами похибки і з таким результатом погодився ОСОБА_1 і не наполягав на проведенні медичного огляду в закладі охорони здоров`я, що зафіксовано відеозаписом і є підставою для складення поліцейським протоколу відповідно до пункту 5 Порядку та пунктів 1 — 7, 10, 11 Розділу ІІ Інструкції.
В апеляційній скарзі захисник оперує терміном “медичний огляд”, який на його думку, проводив працівник поліції, проте захисник помилково посилається на медичний огляд, оскільки такий огляд не проводився у зв`язку зі згодою ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.
Таким чином, всі обставини, які мають значення для даної категорії справи зафіксовані на відеозаписі, який узгоджується з іншими доказами, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо процесуальних порушень, які на думку захисника допустив суд першої інстанції в частині не розгляду клопотань захисника, то такі доводи спростовуються змістом оскарженої постанови, яка в мотивувальній частині містить рішення суду про відмову в задоволенні клопотань захисника як безпідставних.
Крім того, клопотання захисника, подані до апеляційного суду є ідентичними з тими, які він подавав до суду першої інстанції, які розглянуті апеляційним судом та частина з яких задоволені. 
В задоволенні клопотання захисника про виклик і допит як свідка ОСОБА_5 , судом апеляційної інстанції відмовлено з тих підстав, що його присутність під час описаних подій не зафіксована відеозаписом, про наявність цього свідка ОСОБА_1 не пояснював працівникам поліції та не просив його залучити до справи та відібрати пояснення. Відомості про цього свідка з`явились вже на стадії судового розгляду в суді першої інстанції. 
В клопотанні про витребування документів захисник просив суд першої та апеляційної інстанції витребувати наступну інформацію:
1. Чи видавався згідно Наказу МВС №1026 та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, від Керівника підрозділу патрульної поліції ДОЗВІЛ інспектору поліції Димидову А. В. на копіювання та видачу відеозапису, якій знаходиться в матеріалах провадження у справі №202/2807/23;
2. Чи видавалась боді камера інспектору 2 взводу 1 роти патрульної поліції в містах Краматороськ та Слав`янськ УПП в Донецькій області Димидову А. В. 29 січня 2023 та 30 січня 2023 року;
3. Яким технічним засобом проводилась відео-фіксація, відеозапис якого знаходиться в матеріалах справи №202/2807/23. Чи знаходиться даний технічний засіб на балансі Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слав`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції;
4. Чи видався технічний прилад Alkotest Drager 7510 інспектору патрульної поліції Димидову А. В. 29 січня та 30 січня 2023 року;
5. Надати оригінали свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки на технічний прилад Alkotest Drager 7510 та оригінал сертифікату на технічний прилад Alkotest Drager 7510;
6. Чи знаходиться на балансі патрульної поліції в містах Краматороськ та Слав`янськ УПП в Донецькій області технічний прилад Alkotest Drager 7510 та надати документальне підтвердження;
7. Чи зареєстрований рапорт інспектора поліції Євсейчик Д. з приводу зупинки та перевірки документів транспортного засобу під керуванням гр. ОСОБА_1 від 30 січня 2023 року в Батальйоні патрульної поліції в містах Краматорськ та Слав`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції. Якщо рапорт зареєстрований надати документальне підтвердження;
8. Чи складався 29, 30 січня 2023 року адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , окрім адміністративного протоколу серії № ААБ № 296398;
9. Надати інформацію щодо перебування інспектора поліції Димидова А. В. на чергуванні 29 та 30 січня 2023 року та надати його маршрутний лист, з метою встановлення повноважень інспектора поліції Димидова А. В. на складання протоколу про адміністративне правопорушення;
10. Чи знаходився відповідно до Наказу Коменданта інспектор поліції Димидов А. В. у статусі уповноваженої особи та діяв у даному статусі під час комендантської години 29 та 30 січня 2023 року у складі патруля відповідно до Постанови КМУ № 573 від 08 липня 2020 року та надати завірену належним чином копію Наказу Коменданта.
В задоволенні зазначеного клопотання суд апеляційної інстанції відмовив з тих підстав, що рапорт працівника поліції, як вже було зазначено вище, не є ключовим доказом у даній категорії справ, мотиви про законність використання відеозапису зробленого працівниками поліції на власний засіб, наведені вище.
Щодо оригіналу сертифіката повірки, то суд апеляційної інстанції зазначає, відповідно до пункт 5 розділу ІІ Інструкції, поліцейський на вимогу водія надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, при цьому ОСОБА_2 таку вимогу працівникам поліції не висував. 
В матеріалах справи є копія відповідного сертифіката, відомості якого співпадають з відомостями, зазначеними в з протоколом, роздруківкою з “Драгера” та з актом огляду, у зв`язку з чим достовірність результатів його застосування не викликає сумнівів. 
Стосовно доводів про повноваження інспектора поліції складати протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції, виходить з того, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, органи Національної поліції уповноважені складати протоколи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.
З відеозапису слідує, що працівники поліції під час описаних подій перебувають в однострої, мають нагрудні знаки та знаходяться на службовому автомобілі з відповідними знаками розрізнення, що не викликає сумнівів, що вони несли службу та виконували свої службові повноваження. 
Доводи захисника про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, спростовуються доказами у справі, зокрема підставою для зупинки став факт руху автомобіля в комендантську годину про що було повідомлено ОСОБА_1 . 
Інші відомості, які просив витребувати захисник, не спростовують вищевикладених мотивів апеляційного суду та знаходяться поза межами доказування у даній категорії справ. 
Під час дослідження матеріалів справи, зокрема відеозапису події правопорушення, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції, які мали б наслідок закриття провадження у справі.
Апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином застосував положення ст. 33 КУпАП і стягнення ОСОБА_1 призначеного у повній відповідності до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд зважає на посилання захисника, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, бере участь у захисті Вітчизни від збройної агресії російської федерації, однак з огляду на те, що санкція за ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною і передбачає стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, суд апеляційної інстанції не має диспозитивних повноважень для зменшення виду чи розміру стягнення, а за встановлених обставин та ступінь алкогольного сп`яніння, вказане правопорушення не є малозначними в розумінні ст. 22 КУпАП. 
       При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Худякова Андрія Вікторовича залишити без задоволення. 
Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2023 року стосовно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                О. П. Піскун