ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 січня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/1498/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року в адміністративній справі №340/1498/22 (головуючий суддя першої інстанції Притула К.М.) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті; Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року в адміністративній справі №340/1498/22 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №311439 від 01 лютого 2022 року, яку винесено відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на суму 17000 гривень (а.с. 67-68).
Разом з позовом позивач подав заяву про розподіл судових витрат після ухвалення рішення по суті  (а.с. 49). 
01.08.2022 року представник позивача подав заяву до Кіровоградського окружного адміністративного суду про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. (а.с. 69-70).

Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від                       02 серпня 2022 року в адміністративній справі № 340/1498/22 заяву задоволено. 
Стягнуто з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі у розмірі 5000 грн. (а.с. 80).

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове про  відмову  в  задоволенні заяви. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з не повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. 

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила таке. 
Разом із заявою про стягнення витрат на правову допомогу подані: Договір про надання правничої допомоги від 20.01.2022 року №717, копія ордеру, квитанція від 01.08.2022 року №0.0.2627781736.1 про сплату 5000 грн. (а.с. 69-78).
Суд  першої  інстанції,  задовольняючи  заяву  позивача  про  стягнення  витрат   на  правничу  допомогу, послався на додаткову  постанову Верховного  Суду від 12.09.2018  року  у справі №810/4749/15 та зазначив, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється  судом на  підставі  оцінки доказів щодо  детального опису  робіт, здійснених адвокатом.

Апеляційний  суд, переглядаючи  рішення  суду  першої  інстанції  в  межах  доводів  та  вимог  апеляційної  скарги  та  на  підставі встановлених  фактичних обставин  справи,  перевіривши  правильність застосування  судом  норм  матеріального та  процесуального  права, зазначає  про таке.
Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховним Судом в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Згідно  договору від 20.01.2022 року №717 про  надання  правничої допомоги, договір укладений між позивачем та Адвокатським бюро «Андрія Гулого».
З вказаного договору не можливо встановити  якому саме адвокату надано доручення щодо надання  послуг позивачу, обсяг таких послуг та робіт. 
Ані адміністративний  позов, ані  заява  про  стягнення  судових витрат,  ані  додатки  до  позову та заяви, не визначають обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також  часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).
Квитанція від 01.08.2022 року № 0.0.2627781736.1 про сплату 5000 грн. не містить  посилання по якій справі здійснена оплата. 
Крім того, відповідно до частини 4 статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Дана норма є імперативною і зазначає про надання саме ордеру, а не його копії. 
В матеріалах  справи  ордер  адвоката  на надання правничої допомоги  відсутній. 
Крім того матеріали справи не містять документів, які підтверджують статус Гулого Андрія Васильовича як адвоката (копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю або  витяг з ЄРАУ).
Згідно частини 4 статті  134 КАС України  для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Ані адміністративний позов, ані заява про стягнення судових витрат,  ані додатки до  позову та заяви, взагалі не визначають обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт,  а  також  часу, витраченого  адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).
Відтак,  за  відсутності  перелічених   вище  документів,  не  можливо визначити суми відшкодування послуг адвоката, встановлення їх дійсності та необхідності, а також розумності  їхнього розміру,  виходячи з конкретних обставин справи. 
З урахуванням викладених вище обставин в їх сукупності, колегія суддів апеляційного суду   дійшла  висновку  про  необгрунтованість  заяви  про  стягнення  витрат   на правничу допомогу, у зв`язку з чим на підставі статті 317 КАС України додаткове рішення належить  скасуванню.
Оскільки дана справа, в  тому  числі  і  по  суті  спору,  розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції   не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року в адміністративній справі №340/1498/22  задовольнити.
Додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року в адміністративній справі № 340/1498/22 скасувати.
У задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №340/1498/22  відмовити.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.    
   
Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак