УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2023 року
м. Київ 
справа № 215/4973/20
провадження № 51-3941 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4  на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року,
встановив:
Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 жовтня 2021 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок районного суду залишено без зміни.
Засуджена ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року стосовно неї. 
Також засуджена подала клопотання про поновлення їй строку касаційного оскарження вироку районного суду.
Суд касаційної інстанції, враховуючи обставини звернення засудженої з касаційною скаргою та, виходячи із загальних засад кримінального провадження, вважає за необхідне поновити засудженій   ОСОБА_4  строк касаційного оскарження судового рішення.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, її доводи та мотиви викладені російською мовою.
Верховний Суд звертає увагу засудженої на тому, що положеннями ч. 1 ст. 29 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. 
За таких обставин, при оскарженні судового рішення до касаційного суду скарга
має бути викладена українською мовою чи в перекладі на державну мову.
Це надає суду можливість зрозуміти її зміст, перевірити дотримання особою, яка подає касаційну скаргу, положень ст. 427 КПК України і визначитися щодо прийняття скарги до провадження.
Натомість викладення скарги іноземною мовою є перешкодою у виконанні судом своїх обов`язків, визначених процесуальним законом.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року (справа № 521/12324/18, провадження № 51-5817кмо21).
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Наведене обґрунтування вимог засудженою викладено без урахування положень ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та                 ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджена, не погоджуючись із кваліфікацією її дій за ч. 1 ст. 307 КК України, вважає, що її дії необхідно перекваліфікувати на ч. 1 ст. 309 КК України, однак належного вмотивування зазначеним доводам не наводить.
При цьому, засуджена вказує на однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що у розумінні ст. 433 КПК України не може бути предметом касаційного розгляду.
Таким чином, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій касаційній скарзі засудженане зазначає, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вироку районного суду та ухвали апеляційного суду згідно з                     ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370,404, 412-414, 419 цього Кодексу.
До того ж у поданій касаційній скарзі засуджена взагалі не вказує, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року за апеляційною скаргою прокурора.
Крім цього, згідно ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Проте, у прохальній частині касаційної скарги засуджена просить перекваліфікувати її дії з ч. 1 ст. 307 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України,  скасувати вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, чим допускає протиріччя, оскільки вона не зазначає, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції щодо рішення суду апеляційної інстанції, оскільки скасування чи зміна рішення суду першої інстанції без скасування зміни рішення суду апеляційної інстанції не передбачено чинним кримінальним процесуальним законодавством.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається, чи бажає засуджений  брати участь у касаційному розгляді. 
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.
Водночас Суд роз`яснює, що для складання та подання касаційної скарги засуджена може скористатись правовою допомогою. У разі недостатності коштів засуджена може скористатися безоплатною правовою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від                    02 червня 2011 року.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Поновити засудженій ОСОБА_4 строк касаційного оскарження вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від                                 25 червня 2021 року.
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4  залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять  днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                          ОСОБА_3