ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року	Львів	Справа № 380/11758/22 пров. № А/857/16460/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року, головуючий суддя – Гулкевич І.З., ухвалене у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                     В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області, в якому просив визнати  протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо застосування до пенсії позивача обмеження максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність) з 01.04.2019 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити, з урахуванням раніше виплачених сум, позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність) з 01.04.2019 року з урахуванням суми індексації, встановленої відповідно до положень постанови КМУ від 16.02.2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», у повному обсязі з урахуванням проведених виплат та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 року по справі 380/20261/21 відповідачем було проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, що підтверджується перерахунком пенсії станом на 01.04.2019 року. Однак при проведенні вказаного перерахунку ГУ ПФУ у Львівській області протиправно обмежено максимальним розміром пенсію позивача сумою 20270, при нарахуванні пенсії в розмірі 28 987,75 грн. На думку позивача, таке обмеження пенсії максимальним розміром не відповідає Конституції України та порушує його право на належний рівень пенсійного забезпечення.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року з обмеженням максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 26.10.2021 року № С/6989, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 76% грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, ГУ ПФУ у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову в цій частині, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення Закону № 2262, згідно з якими максимальний розмір пенсії обмежено десятьма прожитковими мінімумами у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року. Однак вказане вище Рішення №7-рп не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, позаяк такі стосуються обмеження розміру пенсії позивача за період, що розпочався з 01.04.2019 року. Зазначає, що з 01.01.2018 року відповідно до ст. 43 Закону № 2262 максимальний розмір пенсії також обмежено десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. При цьому, з 01.04.2019 року внаслідок перерахунку розмір пенсії позивача перевищував максимальний.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга  задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 року у справі №380/20261/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області що полягають у зменшенні основного розміру пенсії позивача з 76% до 70% з 01.01.2018 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) позивачу пенсію, виходячи із розміру 76% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку його пенсії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», на підставі довідки від 26.10.2021 року №С/6989 про розмір грошового забезпечення, в яку включено як основні так і додаткові щомісячні види грошового забезпечення (надбавки, премія), з 01.04.2019 року, виходячи з розміру 76% грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», на підставі довідки від 26.10.2021 року №С/6989 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням основних і додаткових щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, премія), з 01.04.2019 року, виходячи з розміру 76% грошового забезпечення.
На виконання вищевказаного рішення суду ГУ ПФУ у Львівській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року, виходячи із розміру 76% від суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом про перерахунок пенсії від 23.07.2022 року. Підсумок пенсії (з усіма надбавками) склав 28 987,75 грн., проте відповідачем при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 застосовано обмеження максимального розміру пенсії. Таким чином, розмір пенсійної виплати з урахуванням максимального розміру пенсії склав 20 270,00 грн.
17.08.2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою, у якій просив здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2019 року без обмеження максимальним розміром та виплачувати пенсію з 01.03.2022 року з врахуванням вимог Постанови №118.
Листом від 24.08.2022 року №1300-5308-8/76017 відповідач відмовив у задоволенні заяви.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач не довів правомірності своїх дій щодо обмеження максимального розміру пенсії при здійсненні її перерахунку на виконання рішення суду від 20.06.2022 року у справі № 380/20261/21.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Відповідно до частини сьомої статті 43 вказаного Закону (в редакції Закону України №3668-VI від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
У пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №3668-VI від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності вказаним Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений вказаним Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому зазначеним Законом.
Якщо внаслідок прийняття вказаного Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України № 2262-XII від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до зазначеного Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Приписами частини сьомої статті 43 зазначеного Закону (у редакції Закону України №1774-VIII від 06.12.2016, який набрав чинності з 01.01.2017 року) знову ж таки передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.
Буквальне розуміння змін, внесених Законом України № 1774-VIII від 06.12.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є відсутньою частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
За таких обставин, суд першої інстанції правильно вказав, що внесені Законом України № 1774 від 06.12.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 року у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 року у справі №522/3093/17, від 31.01.2019 року у справі №638/6363/17, від 12.03.2019 року у справі №522/3049/17, від 08.08.2019 року у справі №522/3271/17, від 16.04.2020 року у справі №620/1285/19, від 09.11.2020 року у справі №813/678/18, від 09.02.2021 року у справі №1640/2500/18.
Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта про те, що Рішення КС № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року стосується лише періоду з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, оскільки положення ч. 7 ст. 43 Закону №2262 визнано неконституційним в цілому щодо обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, а не в частині визначеного цією нормою періоду.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про підставність та обґрунтованість позовних вимог в оскарженій частині.
В іншій частині судове рішення суду попередньої інстанції сторонами не оскаржується
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                    П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі №380/11758/22 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький