Справа № 459/2323/22                                Головуючий у 1 інстанції: Отчак Н.Я. 
Провадження № 33/811/1398/22                Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 01 листопада 2022 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою об`єднано справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 № 459/2323/22 за ч. 3 ст.130 КУпАП зі справою № 459/2769/22 за ч. 3 ст.130 КУпАП в одне провадження та присвоєно реєстраційний номер за № 459/2323/22, провадження по справі 3/459/1090/2022.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.
Згідно з постановою, ОСОБА_1 30.08.2022 о 22:56 год., у м. Червонограді на вул. Мазепи, 20, керував транспортним засобом «Volkswagen T4», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху.
Окрім цього, ОСОБА_1 14.10.2022 о 04:15год., у м. Червонограді на вул. Шевченка, 5, керував транспортним засобом «Volkswagen T4», номерний знак НОМЕР_1 , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Червоноградського міського Львівської області від 01 листопада 2022 року та змінити стягнення на штраф.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, про причини неявки суду не повідомив.
З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП  підтверджуються дослідженими судом доказами і в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому апеляційним судом не перевіряються.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо виду накладеного адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , апеляційний суд не встановив підстав для призначення штрафу.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 19 липня 2022 року Сокальським районним судом Львівської області та 04 серпня 2022 року Червоноградським міським судом Львівської області притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього було накладено адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами. Однак, незважаючи на це ОСОБА_1 продовжує вчиняти адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, що підтверджується складеними відносно нього протоколами серії ААД №173033 від 30.08.2022 за ч. 3 ст. 130 КУпАП та протоколом серії ААД №173046 від 14.10.2022 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Призначаючи вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд І інстанції врахував, характер і обставини вчиненого діяння, характер допущених порушень ПДР, те що ОСОБА_1 систематично вчиняє адміністарвні правопорушення даного виду, двічі притягувався до відповідальності за ст. 130 КУпАП, а саме: 19.07.2022 та 04.08.2022, тому дійшов висновку про накладення саме такого виду стягнення, оскільки більш м`яке стягнення не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП, і з таким висновком погоджується і апеляційний суд.
При цьому з урахуванням наведених вище обставин за наявності в санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП альтернативного, більш м`якого виду стягнення за дане адміністративне правопорушення, суд першої інстанції в постанові належним чином мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією статті, за якою апелянт притягувався до адміністративної відповідальності, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.
Обставини, передбачені ч. 2 ст. 32 КУпАП, які б виключали можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного арешту, а саме: не досягнення особою вісімнадцятирічного віку, інвалідності першої і другої групи, апеляційним судом не встановлено і такі відсутні у матеріалах справи.
Отже, під час апеляційного перегляду не встановлено підстав для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, оскільки це не відповідатиме меті адміністративного стягнення, яке є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, про що зазначено в ст. 23 КУпАП.
Таким чином, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб, суд першої інстанції обрав адміністративне стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, яке за своїм видом є справедливим.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться до іншої оцінки доказів і бажання уникнути більш важкого стягнення, замінивши його на штраф.
Адміністративне стягнення накладене з додержанням вимог статей 23, 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та в межах санкцій статей за дані правопорушення.
Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 01 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду                  Урдюк Т.М.