ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/9774/20  Номер провадження 22-ц/814/1326/23	Головуючий у 1-й інстанції Зяброва О.Г.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Полтави справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 липня 2021 року (час ухвалення судового рішення з 13:29:56 до 14:03:21; дата виготовлення повного текста судового рішення – 09 липня 2021 року) по справі за позовом   ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківській області про захист прав споживача, визнання дій незаконними, стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, просив: 
визнати дії ПАТ «Харківміськгаз» щодо несвоєчасного виконання положення ч.1 п.3 глави 7 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015, а також нарахування грошових коштів за розподіл (транспортування) природного газу та спожитий природний газ після 08.09.2017 – неправомірними;
стягнути з ПАТ «Харківміськгаз» на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 550 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 
В обґрунтування позову вказував, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . Вказана квартира з 2003 року підключена у встановленому порядку до системи газопостачання, тобто до газорозподільної системи оператора ГРМ, без встановлення відповідного лічильника. Неодноразові звернення позивача з заявами до відповідача (30.03.2016 та 16.05.2016) з проханням припинити розподіл природного газу до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та не здійснювати нарахувань абонентської оплати за газопостачання залишились без розгляду в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян». Однак, після звернення до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, відповідачем надано відповідь про результати розгляду заяв позивача від 30.03.2016 року та 11.05.2016 року.
Так, за результатами розгляду заяв позивача з питань припинення газопостачання та припинення нарахування коштів за особистим рахунком ПАТ «Харківміскгаз» його сповіщено про необхідність особистого звернення до Управління клієнтського сервісу товариства з одночасним наданням оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру та інше. 
Крім того, за результатами розгляду заяви позивача від 09.12.2016 року щодо роз`яснення та надання переліку нормативно-правових документів, які регламентують обов`язкову явку позивача до ПАТ «Харківміськгаз» з питань припинення газопостачання у квартирі, у січні 2017 року від ПАТ «Харківміськгаз» надійшла відповідь про те, що відключення від газопостачання є ще й платним, проте жодним нормативно-правовим актом оплата за відключення газопостачання не передбачена. У зв`язку з тим, що оплату за відключення газопостачання позивачем не здійснено, то роботи по припиненню газопостачання у квартирі працівниками товариства не проводилися, а нарахування здійснювалися у відповідності до норм споживання та цінна газ. На письмове прохання позивача надати письмову форму публічного типового договору, на підставі якого з 2015 року нараховується оплата за спожитий природній газ, ПАТ «Харківміськгаз» надав договір з порушення вимог п.4 ч.3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 , оскільки вказаний документ не містив дати його укладання та підпису уповноваженої особи товариства. 
Будь-яких заходів щодо припинення газопостачання не здійснено, та навпаки було продовжено нарахування абонентської оплати за, нібито, спожитий природній газ позивачем. 
Таким чином, посадовими особами ПАТ «Харківміськгаз» повністю проігноровані вимоги позивача, як споживача природного газу, який надається товариством, чим порушені вимоги чинного законодавства, а саме ст.ст.15,18,20 Закону України «Про звернення громадян», ст.ст.10,17,18 Закону України «Про захист прав споживачів» та окремих положень Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015. 
Адресовані позивачем заяви впродовж березня-серпня 2017 року до Головного управління Держпродспоживслужби Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів в Харківській області щодо неправомірних дій посадових осіб ПАТ «Харківміськгаз» та порушення останніми прав споживача, також бажаних результатів не принесли. 
Лише у вересні 2017 року за результатами чисельних звернень позивача до НКРЕКП та відділу НКРЕКП в Харківській області було припинено газопостачання до квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується актом відключення (відключення газової плити) з одночасним встановленням заглушки та пломби № с39884891 від 08.09.2017 року.
Разом з тим, відділом НКРЕКП в Харківській області листом від 19.09.2017 року повідомлено позивача проте, що у зв`язку з несвоєчасним припиненням газопостачання у квартирі з вини ПАТ «Харківміськгаз» по особовому рахунку № НОМЕР_1 проведений перерахунок нарахувань грошових коштів з 04.04.2016 по 08.09.2017 року, та безпідставну нараховану заборгованість у сумі 1 066,64 грн, яка становила на 01.09.2017 зменшено до 105,95 грн і дану суму позивачем сплачено у повному розмірі 09.09.2019. 
Вказує, що впродовж майже 19 місяців діями або бездіяльністю працівників ПАТ «Харківміськгаз» були порушені права позивача, внаслідок чого останній був змушений самостійно силами та засобами здійснювати захист порушених прав з метою їх поновлення, що, в свою чергу, потягло за собою матеріальні та моральні збитки. Однак, не зважаючи на те, що з 08.09.2017 року у квартирі позивача припинене газопостачання, ігноруючи положення п.2.2 розділу II Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 року, де зазначено, що обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газує наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільчої системи оператора ГРМ, ПАТ «Харківміськгаз» продовжено нарахування грошових коштів за особистим рахунком № НОМЕР_1 вже, нібито, за розподіл (доставку) природного газу. Так, відповідно до останньої паперової квитанції (повідомлення про сплату), отриманої позивачем у вересні 2020 року заборгованість за розподіл (доставку) природного газу на 01.09.2020 року становила 8,91 грн. Крім того, на адресу позивача з невідомих обставину 2020 році надійшло декілька паперових квитанцій (повідомлення про сплату) від ТОВ «Харківгаззбут» про наявну заборгованість за спожитий газ у розмірі 0,01 грн. Тобто, невідоме товариство «Харківгаззбут», з яким у позивача відсутні будь-які договірні відносини, безпідставно вимагало від позивача здійснити оплату за, нібито, спожитий природній газ у сумі 0,01 грн. 
Звертав увагу, що здійснення платіжу у сумі 0,01 грн. позивачем фізично не можливо, оскільки постановою правління Національного Банку України №82 від 20.06.2019 року монети номіналами 1,2 та 5 копійок з 01.10.2019 року перестали бути засобами платежу під час здійснення розрахунків готівкою. Відповідно до банківського додатку Приват 24 «Мої платежі» заборгованість за спожитий газ по особовому рахунку № НОМЕР_1 у позивача з часу останнього платежу, а саме: 09.09.2019 року - відсутня. У зв`язку з безпідставним нарахуванням грошових коштів ПАТ «Харківміскгаз» та ТОВ «Харківгаззбут» за, нібито, надані послуги вже після від`єднання квартири позивача від газопостачання останній в черговий раз був вимушений самостійно силами та засобами здійснювати захист порушених прав з метою їх поновлення. Проте, за результатами розгляду чергової письмової заяви позивача від 18.08.2020 року, отриманої ПАТ «Харківміськгаз» 25.08.2020 року з питань проведення перевірки щодо виниклої заборгованості та її скасування як безпідставної, отримано відповідь від 08.09.2020 року, у якій зазначено, що заборгованість за розподіл природного газу станом на 01.09.2020 року становить вже 9,36 грн, а для закриття особового рахунку необхідно чомусь узгодити з ПАТ «Харківміськгаз» дату та час припинення газопостачання шляхом механічного від`єднання газових мереж квартири від газорозподільної системи. Тобто, з 08.09.2017 року у зв`язку із встановленням у квартирі позивача опломбованої заглушки тими ж працівниками АТ «Харківміськгаз», фізична можливість використання, нібито, доставленого газу відсутня. Відмова у закритті особового рахунку позивача, а також проведення перевірки за фактом безпідставного нарахування коштів за, нібито, транспортування (розподіл) природного газу взагалі свідчить про навмисну бездіяльність посадових осіб ПАТ «Харківміськгаз» та затягування розгляду порушеного питання, оскільки до заяви позивачем було надано копію акту від`єднання квартири від газопостачання від 08.09.2017 року з метою навмисного примушування позивача, як споживача користуватися послугами товариства. Неправомірність дій працівників ПАТ «Харківміськгаз» в черговий раз підтверджена листом відділу НКРЕКП в Харківській області №874/20 від 02.10.2020 року, в якому зазначено, що за результатами проведеної перевірки, в тому числі за заявою позивача, яка 25.08.2020 року надійшла до ПАТ «Харківміськгаз», будь-яка заборгованість перед ПАТ «Харківміськгаз» та ТОВ «Харківгаззбут» відсутня, особистий рахунок закритий. Внаслідок протиправних дій ПАТ «Харківміськгаз» в період березня 2016 року по листопад 2020 року йому заподіяна матеріальна та моральна шкода в результаті порушення його особистого немайнового та майнового права, у зв`язку з чим підлягає відшкодуванню у розмірі 550 грн. матеріальної та 10 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 липня 2021 року відмовлено за недоведеністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги повторно наведені доводи, викладені у позові, та звертається увага, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015, та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015, задля відключення від газопостачання, споживачу необхідно подати лише письмову заяву, надання інших документів або вчинення певних дій споживачем не передбачено, тоді як ПАТ «Харківміськгаз» зобов`язав його прийти особисто до відділення та надати документи на квартиру, а також згоду співвласників і чому позивач повинен виконувати дані дії, і чим це передбачено він так і не отримав відповіді.
Зазначав, що суд першої інстанції залишив поза увагою та не надав правового тлумачення діям відповідача, які виразилась у безпідставному нарахуванні грошових коштів за його особистим рахунком за нібито розподіл (доставку) природного газу вже після припинення газопостачання у його квартирі, тобто після 08.09.2017.
Також зазначав, що суд не прийняв до уваги надані ним докази щодо заподіяння йому матеріальної шкоди та помилково зазначив про їх ненадання.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021 року справу передано в провадження колегії суддів Харківського апеляційного суду.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.08.2021 року відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20.08.2021 року справу прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду в апеляційній інстанції у судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду.
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд. 
Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 05.08.2022 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Харківміськгаз» навів свої заперечення на доводи апеляційної скарги та, стверджуючи про їх необґрунтованість, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Зокрема, вказується, що на момент звернення позивача з позовом до суду будь-яких порушень з боку відповідача не існувало, а саме позивач був відключений від системи газопостачання відповідно до умов Кодексу газорозподільчих систем, а також відсутня будь-яка заборгованість за послуги з розподілу природного газу. 
Зазначав, що позивача запрошували до абонентського відділу для встановлення його належності до даної квартири та встановлення співвласників чи інших споживачів газу для надання їх згоди на відключення від газопостачання для уникнення порушень їх прав.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення, у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 19.12.2003 року (т.1 а.с.9).
30.03.2016 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Харківміськгаз» із заявою про припинення розподілу природного газу, нарахування грошових коштів за особистим рахунком НОМЕР_1 адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.33).
11.05.2016 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Харківміськгаз» із заявою про неотримання відповіді на лист від 30.03.2016 щодо припинення розподілу природного газу, нарахування грошових коштів за особистим рахунком НОМЕР_1 адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.34).
В подальшому, позивач вдруге звернувся до відповідача з аналогічною заявою від 11.05.2016 року.
20.05.2016 року начальником Управління клієнтського сервісу ПАТ «Харківміськгаз» була надана відповідь на адресу ОСОБА_1 № 31/1010 від 20.05.2016 року, що для припинення газопостачання за його адресою йому необхідно звернутись до управління клієнтського сервісу ПАТ «Харківміськгаз» та надати оригінали документів: що посвідчують особу споживача, що посвідчують право власності на квартиру, технічний паспорт на квартиру, довідку про присвоєння ідентифікаційного коду, провести остаточний розрахунок у разі наявності заборгованості (т.1 а.с.38).
01.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із заявою про неотримання відповідей від ПАТ «Харківміськгаз» на свої листи від 11.05.2016 та 30.03.2016 (т.1 а.с.35).
21.11.2016 ОСОБА_1 звернувся повторно до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з заявою про надання відомостей чи завершена перевірка за його попередньою заявою від 01.08.2016 (т.1 а.с.36).
29.11.2016 ОСОБА_1 отримав відповідь Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на лист від 21.11.2016, з якого вбачається, що за результатами вивчення інформації, наданої Регіональною газовою компанією ПАТ «Харківміськгаз», щодо правових підстав для застосування додаткових заходів реагування Уповноваженого з прав людини не вбачається (т.1 а.с.37).
09.12.2016 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Харківміськгаз» з проханням повідомити його чи припинено нарахування грошових коштів за його особистим рахунком, а також просив роз`яснити, яким нормативно-правовим документом передбачено окрім подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання обов`язковість його явки до оператора газорозподільних систем (ПАТ «Харківміськгаз») та надання оригіналів і копій правовстановлюючих документів (т.1 а.с.41).
20.01.2017 ОСОБА_1 направив заяву ПАТ «Харківміськгаз» з проханням направити на його адресу письмову форму договору, завірену печаткою, відповідно до якого з 2015 року по теперішній час здійснюється розподіл природного газу (газопостачання) за вказаною адресою та нараховуються грошові кошти (особистий рахунок НОМЕР_1 ) (т.1 а.с.42).
31.01.2017 ПАТ «Харківміськгаз» направив ОСОБА_1 копію типового договору розподілу природного газу (т.1 а.с.43-47).
18.08.2017 ОСОБА_1 направив заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з проханням провести перевірку ПАТ «Харківміськгаз» у зв`язку невиконанням посадовими особами товариства п.п.3, п.9.1 розділу ІХ положення типового договору розподілу природного газу, а також положення глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, грубо ігноруючи його письмову заяву, подану до вказаного товариства ще 30.03.2016 щодо припинення газопостачання та продовження безпідставного нарахування грошових коштів за послуги, якими він не користується (т.1 а.с.53).
08.09.2017 року ПАТ «Харківміськгаз» виконані роботи по відключенню від газопостачання та складено відповідний акт відключення газових приладів від 08.09.2017 (т.1 а.с.54).
19.09.2017 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, направила ОСОБА_1 листа за № 930/17, з якого вбачається, що по особовому рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_1 , станом на 01.09.2017 рахується заборгованість у розмірі 1 066 грн 64 коп. Під час розгляду звернень ОСОБА_1 було встановлено, що з питання припинення газопостачання за адресою споживача він неодноразово звертався до газорозподільного підприємства із відповідними заявами. На всі звернення були надані письмові відповіді, про те в жодній з них ОСОБА_1 не було повідомлено, що послуга з припинення газопостачання платна. Станом на 08.09.2017 ПАТ «Харківміськгаз» повідомило відділ про припинення газопостачання, а оскільки газопостачання припинено несвоєчасно з вини ПАТ «Харківміськгаз», то по рахунку ОСОБА_1 проведено перерахунок нарахувань за період з 04.04.2016 (дата вхідної реєстрації заяви ОСОБА_1 про припинення газопостачання) по 08.09.2017. За підсумками корегувань нарахувань поточна заборгованість складає 105,95 грн, яка відповідає періоду нарахувань за послуги з газопостачання з листопада 2015 року по 04.04.2016 (т.1 а.с.57).
31.10.2017 ОСОБА_1 направив заяву голові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, з проханням надати відповідь на його лист від 18.08.2017 та повідомити про результати перевірки (т.1 а.с.55).
01.12.2017 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, за № 8822/16/9-17 направила на адресу ОСОБА_1 лист, з якого вбачається, що 08.09.2017 ПАТ «Харківміськгаз» припинив газопостачання до квартири заявника, про що свідчить відповідний акт від 08.09.2017. Підприємством було здійснено перерахунок здійснення нарахувань за період з 04.04.2016 (дата реєстрації в ПАТ «Харківміськгаз» заяви про припинення газопостачання від 03.03.2017) по 08.09.2017 (дата припинення газопостачання). За результатами здійсненого ПАТ «Харківміськгаз» перерахунку станом на 08.09.2017 рахується заборгованість у розмірі 105,95 грн (т.1 а.с.56).
11.06.2020 за № 473/20 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, направила на адресу ОСОБА_1 листа, з якого вбачається, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розподілу VII цього Кодексу. 
Відповідно до документів, наданих АТ «Харківміськгаз», 08.09.2017 працівниками оператора ГРМ відповідно до заяви ОСОБА_1 було припинено газопостачання за адресою проживання заявника. За поясненнями АТ «Харківміськгаз» для розірвання договору розподілу природного газу ОСОБА_1 не звертався, а тому з 01.01.2020 на виконання вимог Кодексу та Типового договору розподілу АТ «Харківміськгаз» нарахована плата за послуги з розподілу природного газу за тарифом 0,30 грн за 1 м3 на місяць (без ПДВ), виходячи з планової річної замовленої потужності розподілу природного газу, яка набрала чинності 01.01.2020. За даними АТ «Харківміськгаз» станом на 01.06.2020 у зв`язку із недоплатою рахунків за розподіл природного газу на рахунку ОСОБА_1 утворилась заборгованість 5,85 грн, яка підлягає обов`язковій оплаті. Причиною виникнення заборгованості у розмірі 0,01 грн є те, що станом на 01.09.2019 на рахунку № НОМЕР_1 обліковувалась заборгованість у сумі 105,96 грн (т.1 а.с.61-62).
24.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до Регіональної газової компанії «АТ «Харківміськгаз», ТОВ «Харківміськгаз», відділу НКРЕКП у Харківській області з заявою про відшкодування йому в добровільному порядку 500 грн матеріальної та 10 000 грн моральної шкоди у зв`язку з порушенням його прав на підставі п.8.4 розділу VIIІ Типового договору розподілу природного газу, положення якого діяли під час порушення його прав (т.1 а.с.72).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходи в з того, що позивачем суду не надано належних та допустимих доказів в частині спричинення матеріальної та моральної шкоди.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги суд виходить з такого.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає. 
Відповідно до положень Глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС Оператор має право у встановленому законом порядку припинити /обмежити газопостачання на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, а також нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення постачання природного газу, у тому числі за письмовою заявою споживача про припинення газопостачання.
Аналогічна норма закріплена у п.п.3 п.9.1 Типового договору розподілу природного газу (56ХМ34А54504372S, код ЕІС) (т.1 а.с.47).
Отже, спеціальними нормативними актами, що регулюють відносини між Оператором ГРМ і побутовим споживачем передбачено право споживача відмовитися від надання послуг з розподілу газу шляхом подання відповідної письмової заяви. 
Ні Кодекс ГРС, ні Типовий договір розподілу природного газу (56ХМ34А54504372S, код ЕІС) не містять норм, які б покладали на споживача обов`язки вчинити певні дії у зв`язку із поданням оператору ГРМ письмової заяви про припинення газопостачання.
За змістом положень Глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС припинення постачання природного газу може бути відтерміноване та/або ж не проведене у зв`язку із наявністю/виникненням обставин, передбачених Правилами безпеки систем газопостачання чи інших нормативних документів, які визначають порядок обмеження/припинення постачання природного газу.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.
Пунктом 8.4 Типового договору розподілу природного газу (56ХМ34А54504372S, код ЕІС) передбачено, що у разі, якщо дії однієї зі сторін призвели до завдання матеріальної та/або моральної шкоди іншій стороні (шкода, заподіяна майну чи життю або здоров`ю людини), її відшкодування здійснюється в добровільному порядку згідно із вимогами чинного законодавства, а у разі, якщо не досягнуто згоди, - за рішенням суду.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач двічі – 30 березня 2016 року і 11 травня 2016 року, звертався до відповідача із письмовими заявами про припинення розподілу природного газу у його помешканні. Обидві заяви отримані відповідачем 31 березня і 16 травня 2016 року (т.1 а.с.33,34).
Тільки 08.09.2017 року працівниками ПАТ «Харківміськгаз» виконані роботи по відключенню від газопостачання помешкання позивача, про що складено відповідний акт (т.1 а.с.54), тобто заява позивача про припинення газопостачання виконана через 16 місяців після її отримання відповідачем. 
При цьому наявними у справі письмовими доказами – копіями письмових звернень позивача і відповідей уповноважених органів на них, підтверджується, що відповідач виконав роботи з припинення газопостачання виключно внаслідок втручання відповідних контролюючих органів.
Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про те, що після отримання заяв позивачу були надані відповіді, оскільки надані суду копії реєстрів поштових відправлень (т.1 а.с.98-100) не є належними доказами у підтвердження факта отримання листів позивачем.
Окрім того, апеляційний суд погоджується із доводами позивача про те, що викладені у листах відповідача вимоги про надання певних документів особисто в абонентський відділ (т.1 а.с.96, 97), як умова для проведення робіт з припинення газопостачання, не ґрунтуються на законі, принаймі відповідач не подав суду жодних обґрунтувань законності таких вимог. 
З наведеного слід зробити висновок, що відповідач за відсутності об`єктивних та/або ж передбачених законом підстав чи обставин вочевидь поза розумними строками (упродовж 16 місяців) не реагував на прохання позивача припинити газопостачання у його помешкання, що безумовно завдало йому моральних страждань.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
       Оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2007 року «STANKOV v. BULGARIA», § 62).
Оцінюючи розмір компенсації моральної шкоди, апеляційний суд враховує зміст порушеного права (право на відмову від отримання послуг), тривалість порушення (16 місяців), поведінку відповідача (необгрунтована бездіяльність), а також те, що позивач тривалий час був вимушений спонукати відповідача виконати його законне прохання шляхом надсилання звернень до уповноважених контролюючих органів. Наведені обставини дають підстави з урахуванням вимоги розумності і справедливості визначити розміру відшкодування у сумі 1 000 гривень.
Доводи позивача про незаконність нарахування плати за розподіл газу після від`єднання газової плити у його помешканні апеляційний суд визнає необґрунтованими, так як відповідно до п.8 Глави 6 Розділу VI Кодексу ГРС у редакції, що діяла на час існування спірних правовідносин, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу.
Матеріали справи не містять відомостей про розірвання у встановленому законом порядку договору розподілу природного газу після припинення споживання природного газу. 
Вимоги про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтовані витратами, які були понесені позивачем у зв`язку із необхідністю листування ыз відповідачем та іншими контролюючими органами. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на підтвердження витрат, понесених ним у зв`язку з надсиланням листів до ПАТ «Харківміськгаз», Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, Головному управлінню Держпродспоживслужби в Харківській області та НКРЕКП, надав копії квитанцій АТ «Укрпошта», а саме:
на а.с.34 т.1 міститься рекомендоване повідомлення про вручення ПАТ «Харківміськгаз» заяви ОСОБА_1 з номером поштового трекінгу 610523131436, однак квитанції про оплату надсилання листа з даним номером трекінгу суду не надано, а копія квитанції, розташованої на звороті а.с.34 т.1, не містить підтверджень направлення саме листа за поштовим трекінгом 610523131436;
на а.с.35 т.1 міститься рекомендоване повідомлення про вручення ПАТ «Харківміськгаз» заяви ОСОБА_1 з номером поштового трекінгу 6100130380556, а на звороті наявна квитанція про оплату поштового направлення саме за поштовим трекінгом 6100130380556 з оплатою у розмірі 09,40 грн та купівлю поштового конверта на суму 0,50 грн;
на а.с.36 т.1 зворот, міститься рекомендоване повідомлення про вручення Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини заяви ОСОБА_1 з номером поштового трекінгу 6100133071527 та наявна квитанція про оплату поштового направлення саме за поштовим трекінгом 6100133071527 з оплатою у розмірі 07,00 грн;
на а.с. 41 т.1 зворот, міститься рекомендоване повідомлення про вручення ПАТ «Харківміськгаз» заяви ОСОБА_1 з номером поштового трекінгу …….001057, однак встановити належність квитанції саме до даного направлення відсутня у зв`язку з відсутністю повного номера трекінгу;
а.с.42 т.1 зворот, міститься рекомендоване повідомлення про вручення ПАТ «Харківміськгаз» заяви ОСОБА_1 з номером поштового трекінгу 6100133898294, і також наявна квитанція про оплату поштового направлення саме за поштовим трекінгом 6100133898294 з оплатою у розмірі 10,40 грн та купівлю поштового конверта на суму 0,54 грн;
а.с.49 т.1 зворот, міститься рекомендоване повідомлення про вручення Головному управлінню Держпродспоживслужби в Харківській області заяви ОСОБА_1 з номером поштового трекінгу 6100135394749 і також на звороті наявна квитанція про оплату поштового направлення саме за поштовим трекінгом 6100135394749, однак з даної квитанції не можливо встановити, яку саме суму було сплачено;
а.с.51 т.1 міститься рекомендоване повідомлення про вручення Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів заяви ОСОБА_1 з номером поштового трекінгу 6100133704503 і також наявна квитанція про оплату поштового направлення саме за поштовим трекінгом 6100133898294 з оплатою у розмірі 16,00 грн;
а.с.53 т.1 зворот, міститься рекомендоване повідомлення про вручення НКРЕКП у Харківській області заяви ОСОБА_1 з номером поштового трекінгу 6100135394757, однак квитанції про оплату надсилання листа з даним номером трекінгу суду не надано, а копія квитанції, розташованої на звороті а.с.54 т.1, не містить підтверджень направлення саме листа за поштовим трекінгом 6100135394757;
а.с.55 т.1 зворот, містить рекомендоване повідомлення про вручення НКРЕКП заяви ОСОБА_1  з номером поштового трекінгу 810033704490 і також наявна квитанція про оплату поштового направлення саме за поштовим трекінгом 810033704490 з оплатою у розмірі 16,00 грн та купівлю поштового конверта на суму 1,80 грн;
а.с.60 т.1 зворот, містяться квитанції, однак, що саме оплачувалось за даними квитанціями встановити не можливо, оскільки самі квитанції не містять посилань чи приміток, за що проводилась оплата;
а.с.64 т.1, міститься рекомендоване повідомлення про  вручення НКРЕКП скарги  ОСОБА_1  з номером поштового трекінгу 6100352988797 і також наявна квитанція про оплату поштового направлення саме за поштовим трекінгом 6100352988797 з оплатою у розмірі 35,00 грн та купівлю поштового конверта на суму 2,00 грн;
а.с.67 т.1 та а.с.69 зворот, у верхній частині аркушів містяться квитанції, однак дані квитанції не мають інформації про оплату направлення будь-якого листа, а покупка «Клесів Станд марка ІХ, с.с.Маринин Стандартна марка /ІХ, конверта ІІ-Ш НП ДЛ СКЛ, 118Х220 мм.білий» без зазначення особи покупця не може бути належним доказом витрат. Розташовані в нижній частині аркушів справи квитанції також не можуть бути належним доказом, оскільки не містять сум, які необхідно сплатити за направлення поштового відправлення за трекінгами 6100353158704, 6100353158690, 6100353300799 та 6100353300802;
а.с.73 т.1 зворот, у верхній частині лівого кута аркуша справи міститься квитанція, однак дана квитанція не має інформації про оплату направлення будь- якого листа, а покупка «смт Шацьк Стандартна марка /ІХ, конверта ІІ-Ш НП ДЛ СКЛ, 118Х220 мм.білий» без зазначення особи покупця не може бути належним доказом витрат, як і квитанція, розташована в нижній частині аркуша посередині. Розташовані у правому куті верхньої частини аркуша та лівому куті аркуша справи квитанції також не можуть бути належним доказом, оскільки не містять сум, які необхідно сплатити за направлення поштового відправлення за трекінгами 6100353487970 та 6100353487961, таким чином, матеріалами справи підтверджені витрати позивача на листування у сумі: 09,40 +0,50 +07,00 +10,40 +0,54 +16,00 +16,00 +1,80 +35,00 +2,00 = 98,64 грн.
Враховуючи наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог, а саме про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. 
Враховуючи, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подачу позову та апеляційної скарги, відсоток задоволених позовних вимог 1,88%, з АТ «Харківміськгаз» необхідно стягнути на користь Держави 2102 х 3 = 6 306 х 150% = (9 459 : 100) х 1,88 = 177,83 грн.
Судовий збір у розмірі 9 281,17 грн віднести за рахунок Держави.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків встановлених цією ж нормою.
       Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд   
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 липня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог.
Позов ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» задовольнити частково.
Стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на користь ОСОБА_1 понесену моральну шкоду у розмірі 1 000 гривень, а також 98 гривень 64 копійки матеріальної шкоди.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на користь Держави судовий збір у розмірі 177,83 грн.
Судовий збір у розмірі 9 281,17 грн віднести за рахунок Держави.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України. 

Повний текст постанови виготовлено 13 лютого 2023 року.

Головуючий суддя                                                     О.А. Лобов 

         Судді:                                                                             А.І. Дорош

                                                                                                 В.М.Триголов