ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 р.	Справа № 480/805/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Курило Л.В. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
позивача ОСОБА_1 , 
представника позивача Тимешенко М.В., 
представника відповідача Свислоцького О.Г.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2022, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 10.08.23 року по справі № 480/805/22
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Адміністрації Державної прикордонної служби України                   
          про визнання протиправним та скасування наказу,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ  Державної прикордонної служби України №АГ-666/0/81-21 від 13.12.2021 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - догани.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час проходження служби ОСОБА_1 , відповідачем проведено службове розслідування, згідно з висновком якого, встановлені порушення. В подальшому, Адміністрацією ДПС наказом № АГ-666/0/81-21 від 13.12.2021 на позивача накладено дисциплінарне стягнення - догана. На переконання ОСОБА_1 , накладення дисциплінарного стягнення є протиправним, оскільки відрахування ОСОБА_2 відбулось у відповідності до встановленого порядку, а знищення документів вступників проводилось після закінчення встановлених строків зберігання та на підставі відповідного рішення експертної комісії.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Державної прикордонної служби України № АГ-666/0/81-21 від 13.12.2021 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - догани.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем Адміністрацією Державної прикордонної служби України подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що під час службового розслідування  встановлено, що засідання педагогічної ради з приводу відрахування ОСОБА_2 відбулось без участі його батьків або законних представників, що є порушенням вимог абзацу 12 частини 4 статті 38 Закону України "Про повну загальну середню освіту" та пункту 3.26 Статуту Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус" імені ОСОБА_3 . Крім того, відповідач зауважив на тому, що порушуючи вимоги Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, Порядку утворення та діяльності комісій з проведення експертизи цінності документів, а також Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, відповідачем був затверджений акт на знищення документів без відповідного рішення експертної комісії та до закінчення строку зберігання цих документів.
Також, відповідач звернув увагу на те, що дисциплінарне стягнення на позивача накладено за сукупністю встановлених порушень, а саме: порушення статті 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; абзацу першого пункту 1 глави 7 розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях; підпункту 1 пункту 6 Порядку утворення та діяльності комісій з проведення експертизи цінності документів; пункту 545 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів; пункту 4 глави 2 розділу V Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях. 
В судовому засіданні представник відповідача просив рішення суду першої інстанції скасувати, з підстав наведених в апеляційній скарзі та у задоволенні позовних вимог відмовити.  
В судовому засіданні позивач та представник позивача просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, а у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджено, що під час проходження ОСОБА_1 служби на посаді начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус" імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України, з метою перевірки інформації, викладеної у депутатському зверненні № 1445/0/1-21-Вих від 13.09.2021 народного депутата України ОСОБА_4 та заяві громадянки ОСОБА_5 , на підставі наказів № АГ-485/0/81-21 від 23.09.2021 та № АГ-556/0/81-21 від 23.10.2021, проведено службове розслідування, за результатами якого 19.11.2021 складено висновок.
Враховуючи вказаний висновок службового розслідування, 13.12.2021 Адміністрацією ДПС України прийнято наказ № АГ-666/0/81-21, яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення догана.
За змістом вказаного наказу, підставою для накладення стягнення визначено порушення:
- вимог абзацу 12 частини 4 статті 38 Закону України "Про повну загальну середню освіту" та пункту 3.26 Статуту Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус" імені ОСОБА_3 , у частині неналежної організації роботи педагогічної ради Ліцею та не забезпечення створення умов для реалізації прав та обов`язків учасників освітнього процесу, що полягало у порушенні процедури відрахування 11.06.2021 ОСОБА_2 відповідно до рішення педагогічної ради Ліцею та наказу начальника Ліцею без присутності хоча б одного з його батьків або законного представника;
- порушення підпункту 1 пункту 6 Порядку утворення та діяльності комісій з проведення експертизи цінності документів, що полягало у знищенні документів без попереднього проведення експертизи їх цінності;
- порушення абзацу 1 пункту 6 розділу І, пункту 6 глави 3 розділу V Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, у частині не забезпечення належної збереженості службових документів та інформації, а також затвердження начальником Ліцею акта на знищення документів без погодження експертною комісією;
- порушення пункту 545 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів і пункту 4 глави 2 розділу V Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, у частині знищення матеріалів приймальної комісії до завершення строку їх зберігання.
Не погодившись із вказаним наказом, позивач оскаржив його до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Колегія суддів зазначає, що суть військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України №551-XIV від 24.03.1999.
Відповідно до пункту 1 вказаного Статуту, військовою дисципліною є бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності    Військовій присязі (пункт 2).
Згідно з пунктом 45 Статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За змістом пункту 48 Статуту, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:
а) зауваження;
б) догана;
в) сувора догана;
г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);
ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);
д) пониження в посаді;
е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);
є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);
ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Пунктом 83 Статуту визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (пункт 84).
На виконання пункту 85 Статуту, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування за фактами невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцями своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни, порядку несення служби або громадського порядку, визначаються Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженою наказом Адміністрації Держприкордонслужби України № 111 від 14.02.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.02.2005 за № 261/10541.
Згідно з пунктом 5 Інструкції, рішення про проведення службового розслідування приймається начальником (командиром), який має право видавати письмові накази та притягати підлеглого військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.
Службове розслідування призначається письмовим наказом. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, мета та термін проведення, а також посадова особа (особи), якій (яким) доручено його проведення.
Пунктом 13 Інструкції передбачено, що особи, які проводять службове розслідування, мають право отримувати від військовослужбовців та працівників усні чи письмові пояснення, необхідні документи, довідки, консультативні та експертні висновки; ознайомлюватися і вивчати, у тому числі з виїздом на місце події, відповідні документи, у разі потреби знімати з них копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі запиту посадової особи, яка призначила службове розслідування.
На виконання пункту 14 Інструкції, особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб.
У разі відмови військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, надати пояснення, посадова особа, що його проводить, складає відповідну довідку. Зміст такої довідки засвідчується підписами двох свідків цього факту (пункт 15).
Відповідно до пункту 18 Інструкції, за результатами службового розслідування складається висновок, у якому, крім положень, визначених пунктом 17 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються:
посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування;
- підстави службового розслідування;
- час, місце, суть порушення;
- які вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій, які було порушено кожним із військовослужбовців;
- обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину;
- заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення;
- висновок щодо наявності чи відсутності в діянні військовослужбовця складу дисциплінарного правопорушення та в чому воно (за наявності такого) полягало;
- пропозиції щодо притягнення винних осіб до відповідальності правами відповідного начальника (командира) без зазначення конкретного виду стягнення;
- інші заходи, які пропонується здійснити для усунення причин правопорушення та умов, що йому сприяли;
- дата складання висновку.
Висновки щодо допущених військовослужбовцем порушень в обов`язковому порядку повинні підтверджуватися посиланнями на наявні докази.
Згідно з пунктом 20 Інструкції, перед поданням висновку службового розслідування для затвердження посадовій особі, яка призначила розслідування, в обов`язковому порядку здійснюється його правова оцінка старшим юрисконсультом (посадовою особою юридичної служби, управління правового забезпечення) органу Державної прикордонної служби України.
Якщо юрист погоджується з висновком службового розслідування, він візує його, поставивши свій підпис нижче підписів осіб, які проводили розслідування. Якщо юрист не погоджується з висновком службового розслідування, він надає свої письмові заперечення, які долучаються до матеріалів розслідування.
Начальник (командир), який призначив службове розслідування, у 10-денний строк розглядає висновок та всі інші матеріали службового розслідування. Якщо розслідування проведено повно, всебічно й об`єктивно, а пропозиції щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідають вимогам чинного законодавства, начальник (командир) затверджує його.
Якщо розслідування проведено неповно, а пропозиції щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, не відповідають вимогам чинного законодавства, начальник (командир) продовжує термін розслідування, але при цьому загальний термін його проведення не може перевищувати двох місяців, починаючи з дня його призначення (пункт 24).
На виконання пункту 25 Інструкції, після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування начальник (командир) проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення.
У виняткових випадках Голова Державної прикордонної служби України або його заступники можуть доручати проведення бесіди з військовослужбовцем директорам департаментів Адміністрації Держприкордонслужби або начальникам органів Держприкордонслужби України, які є прямими начальниками цього військовослужбовця, а начальники регіональних управлінь - підпорядкованим їм начальникам органів Держприкордонслужби України, які є прямими начальниками цього військовослужбовця.
Під час бесіди до військовослужбовця доводяться суть учиненого ним порушення, які вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій він порушив.
За результатами бесіди оформляється аркуш бесіди із зазначенням дати її проведення, а також заперечень, заяв та клопотань особи, стосовно якої проведено службове розслідування. Він підписується особою, яка проводила бесіду, присутніми посадовими особами та військовослужбовцем, з яким проводилась бесіда. Аркуш бесіди долучається до матеріалів розслідування.
Відповідно до пункту 27 Інструкції, якщо провину військовослужбовця повністю доведено, начальник (командир) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення, а також особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид стягнення зазначається начальником (командиром) особисто на висновку службового розслідування. Якщо за результатами розслідування встановлено відсутність провини військовослужбовця, стосовно дій якого воно проводилось, начальник (командир) доручає підлеглій посадовій особі довести до військовослужбовця результати розслідування.
Отже, зміст вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за порушення військової дисципліни на військовослужбовця може бути накладено дисциплінарне стягнення. Для встановлення обставин порушення військової дисципліни, перед накладенням дисциплінарного стягнення, може проводитись службове розслідування за встановленою процедурою. Під час проведення службового розслідування, особа, відносно якої воно проводиться має право вживати активних заходів щодо захисту своїх інтересів, зокрема, шляхом надання пояснень, подання документів, клопотань та ін.   
Після складання висновку службового розслідування, начальник (командир) проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення, під час якої доводяться суть учиненого порушення, вимоги порушених законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій та за результатами якої оформлюється відповідний аркуш.
За умови наявності підстав для накладення дисциплінарного стягнення, уповноважена особа приймає відповідне рішення, у якому вказуються конкретні обставини (порушення), що зумовили його прийняття. При цьому, при прийнятті рішення про накладення дисциплінарного стягнення та обранні виду стягнення, мають враховуватись ступінь вини військовослужбовця та тяжкість вчиненого дисциплінарного проступку.
Так, обґрунтовуючи правомірність оскаржуваного наказу, Адміністрація ДПС України зазначає про обґрунтованість висновків службового розслідування щодо порушення позивачем військової дисципліни, підтверджених достатніми доказами, та наявність підстав для накладення такого виду дисциплінарного стягнення як догана.
На виконання частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78   цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина 2 статті 77).
Частиною 9 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
В межах розгляду справи встановлено, що дисциплінарне стягнення догана, накладено на ОСОБА_1 на підставі висновків службового розслідування про порушення встановленої процедури відрахування ліцеїстів та вимог законодавства щодо зберігання документів.
Зазначаючи про обґрунтованість вказаних висновків та наявність підстав для накладення дисциплінарного стягнення, Адміністрація ДПС України вказує, що матеріалами службового розслідування підтверджено порушення військової дисципліни внаслідок неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції неодноразово витребувались письмові докази з Адміністрації ДПС України, а саме висновок службового розслідування та інші матеріали службового розслідування, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, за яке застосоване оскаржуване дисциплінарне стягнення.
Оскільки вказані докази так і не було надано, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у матеріалах справи доказів вчинення позивачем порушень та наявності підстав для накладення на нього дисциплінарного стягнення.
Крім того, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки докази ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами службового розслідування суду не надано, відтак наявні обґрунтовані сумніви щодо дотримання відповідачем порядку накладення дисциплінарного стягнення. Зокрема, Адміністрацією ДПС України не надано доказів забезпечення реалізації позивачем права на захист своїх інтересів під час службового розслідування шляхом надання пояснень, подання документів, зауважень та ін., а також не надано доказів роз`яснення йому суті вчиненого порушення, вимог законів та інших нормативно-правових актів які порушені перед накладенням дисциплінарного стягнення.
Колегія суддів зазначає, що звертаючись з апеляційною скагою на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2022, відповідачем надано висновок службового розслідування та інші матеріали службового розслідування, як доказ про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.
Відповідно до ч.ч. 3, 4, 8 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно з ч. 4 ст. 296 КАС України, якщо в апеляційній скарзі наводяться нові докази, які не були надані суду першої інстанції, то у ній зазначається причина, з якої ці докази не були надані.
Відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Разом з тим, відповідач не надано обґрунтованих пояснень, як в апеляційній скарзі так і в судовому засіданні,  про причини неподання витребуваних доказів судом першої інстанції.
Оскільки відповідач не надав суду апеляційної інстанції доказів неможливості подання до суду першої інстанції документів, долучених до апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції їх не досліджує та не приймає.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 по справі № 480/805/22  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
Судді	   	Л.В. Курило    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  27.02.2023 року